ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/4356/25                Головуючий суддя І інстанції Кіндер В. А.
Провадження № 33/818/1761/25        Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       12 листопада        2025 року                                                      м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за  апеляційною  скаргою  захисника    ОСОБА_1  -  адвоката  Дерези Т.П. на постанову Київського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2025 року щодо  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,-

УСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить – 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Як установив суд 17 квітня 2025 року о 13 годин 36 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Pajero sport, номерний знак НОМЕР_1 , у м. Харків по вул. Академіка Курчатова, 29 у стані наркотичного сп`яніння. 
Огляд проводився у Комунальному некомерційному підприємстві «Обласна клінічна наркологічна лікарня», відповідно до висновку №874 від 17.04.2025 ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (бензодіазепіни).
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Дереза Т.П. просить Скасувати постанову суду , а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю і його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що з відеозапису з нагрудної камери поліцейського не виявлено, яким чином поліцейський виявив у ОСОБА_1 наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, він лише вів розмову про вживання лікарського засобу гідозепам, та запропонування пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 вказав, що не перебуває в стані наркотичного сп`яніння, оскільки не вживав наркотичних речовин, а тому погодився пройти даний огляд, у зв`язку із чим працівники поліції направили та доставили ОСОБА_1 до КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер». 
Більш того, відеозаписом встановлено, що після проведення поверхневого огляду в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 особисто та добровільно надав в приміщенні КНП ХОР «ОКНЛ» свої біологічні зразки (сечу) лікарю для проведення лабораторного аналізу.
З відомостей відеозапису вбачається, що після отримання біологічного середовища, медична сестра повідомила ОСОБА_1 про нумерацію його аналізів та за яким номером буде його висновок, а саме «ваш номер 875, а інше вам повідомлять поліцейські» файл export-kc0xt.mp4 час 14 хвилин 39секунд 05 до матеріалів справи додано висновок № 874.
В подальшому поліцейський повідомив про дату надання результату висновку.
Працівники поліції не відсторонили водія від керування транспортним засобом.
Під час відео фіксації огляд лікарем ОСОБА_1 , не зафіксований в повному обсязі.
Судом першої інстанції булу витребувано з КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» копію свідоцтва. Про повірку та сертифікату відповідності медичного обладнання чи швидкого тесту, який використовувався під час проведення лабораторних досліджень біологічного середовища ОСОБА_1 , ( ухвала від 19 серпня 2025 року), але свідоцтва та сертифікату до матеріалів справи додано не було. 
На вимогу суду КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» надав копію акту № 874, від 17.04.2025року, копію результату токсикологічного дослідження №205 від 22.04.2025 року, копію витягу з журналу реєстрації медичних оглядів, копію направлення на огляд ОСОБА_1 від 17.04.2025року та супровідний лист в якому зазначено , що за результатами досліджень було виявлені бензодеазепіни. 
Проте, в якій кількості вони виявлені не зазначено не було.
Між тим імунохроматорафічний мето та метод тонкошарової хроматографії миттєвий скринінговий аналіз, який можна виконувати без застосування спеціального обладнання. Цей аналіз забезпечує лише попередні результати. Відповідно до п.1 Методичних рекомендацій "Використання експрес- тестів на наявність психотропних речовин у загальномедичній практиці", які розроблені Українським науково-дослідним інститутом соціальної, судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоров`я, швидкі тести призначені для попередньої діагностики вмісту психоактивних речовин у сечі людини. 
Швидкі тести є якісним, а не кількісним аналізом, тобто дозволяють підтвердити або спростувати наявність речовини, при цьому не можна оцінити ступінь інтоксикації, визначити час останньої наркотизації або її періодичність, встановити концентрацію речовини, що тестується в сечі.
Оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що попередня (первинна) інформація про наявність у його біоматеріалі опіатів була підтверджена повними лабораторними дослідженнями суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про
наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження та залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, з наступних підстав.
Згідно з ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у провадженні не є перешкодою для розгляду справи.
Враховуючи вимоги ст.ст.268, 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника.
Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута у відсутність правопорушника, якщо він був своєчасно повідомлений про день та час розгляду справи.
Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, о строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, але апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1   у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що вона підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА № 103829 від 25.04.2025 в якому, зокрема, безпосередньо зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення;
висновком №874 від 17.04.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (бензодіазепіни);
копією акту медичного огляду №874 від 17.04.2025, відповідно до якого заключний діагноз (за результатом огляду та тестів): наркотичне сп`яніння;
копією направлення від 17.04.2025, за змістом якого у ОСОБА_1 виявлені наступні ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці;
копією результату токсикологічного дослідження №205, відповідно до якого в біологічному матеріалі ОСОБА_1 виявлені бензодіазепіни;
копією витягу з журналу медичних оглядів, де зазначено про проведення огляду 17.04.2025 ОСОБА_1 із встановленням діагнозу: наркотичне сп`яніння.
відеозаписами долучених до матеріалів; рапортом поліцейського щодо обставин події вчинення адміністративного правопорушення;
Стосовно посилань сторони захисту  на  відсутність у  матеріалах  справи  даних  про  концентрацію наркотичних  засобів,  як  на  підставу  закриття  провадження у справі апеляційний  суд зазначає, що з  матеріалів  справи вбачається,  що  на вимогу  суду за клопотанням сторони  захисту ( ухвала від 19 серпня 2025 року), КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» надав копію акту № 874, від 17.04.2025року, копію результату токсикологічного дослідження №205 від 22.04.2025 року, який не передбачає внесення туди відомостей щодо концентрації наркотичних, психотропних та інших речовин, , копію витягу з журналу реєстрації медичних оглядів, копію направлення на огляд ОСОБА_1 від 17.04.2025року та супровідний лист в якому зазначено, що за результатами досліджень було виявлені бензодеазепіни. 
Слід зауважити, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а не за керування у стані іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Враховуючи диспозицію ч.1 ст.130 КУпАП, де зазначено, що відповідальність слідує за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
На відміну від мінімально допустимої граничної концентрації алкоголю в крові ( 0,2 проміле), за якої дозволено керувати транспортним засобом, для наркотичних і психотропних речовин у законодавстві не встановлено кількісних нормативів, які б дозволяли керування. 
З цього слідує, що Українське законодавство застосовує принцип нульової толерантності, що означає, що факт наявності наркотичних речовин в організмі водія, підтверджений висновком медичного закладу за результатами лабораторних досліджень біологічних зразків, є достатньою підставою для кваліфікації діяння за статтею 130 КУпАП, оскільки він свідчить про перебування у стані сп`яніння.
Таким чином, особа, яке має право та намір керувати транспортним засобом навіть за умови легітимного вживання препаратів, що містять наркотичні речовини несе ризик притягнення до відповідальності за їх виявлення, під час керування транспортним засобом. 
Отже, кількісний показник виявленої за наслідками лабораторних досліджень наркотичної речовини на кваліфікацію дій особи за ст.130 КУпАП не впливає.
Посилання в апеляційній скарзі на відсутність даних про відсторонення водія від керування транспортним засобом само по собі не спростовує вину у вчиненні адміністративного правопорушення.
Відтак, ці доводи апеляційної скарги апеляційний суд також відхиляє.
За таких обставин апеляційний суд констатує, що висновки суду першої інстанції відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.
Посилання скаржником на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.
Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.
Враховуючи наведене, підстави для зміни чи скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції відсутні.
Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И ЛА :
Апеляційну   скаргу  захисника ОСОБА_1 - адвоката Дерези Т.П. - залишити без задоволення.
Постанову Київського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2025 року щодо  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                 О.Ю. Грошева