23.01.2026

Справа №720/2769/25
РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
23 січня 2026 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Павлінчука С. С. 
з участю секретаря   Штефанеса А. А. 

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Новоселиця адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення суб`єкта владних повноважень,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з вимогою про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.210 ч.3 КУпАП посилаючись на те, що він порушення за обставин зазначених у постанові не вчиняв. 
Ухвалою Новоселицького районного суду було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.
Від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов до суду відзив на позовну заяву, у якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог та залишити без змін оскаржувану постанову. Відзив обґрунтовано тим, що у ТЦК та СП відсутня можливість отримати інформацію про місце фактичного проживання, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти позивача. Крім цього, він вказував, що у позивача, як у військовозобов`язаного, був обов`язок уточнити свої персональні дані у період з 18 травня по 16 липня 2024 року, однак цей обов`язок був ним проігнорований, за що останнього притягнуто до відповідальності.
В судове засідання позивач та його представник не з`явились, однак останній подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі.
В судове засідання представник ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, однак у відзиві на позовну заяву просив справу розглянути без його участі.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.
Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, які встановлені судом
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває на військовому обліку як військовозобов`язаний.
03 грудня 2024 року головним спеціалістом ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП та повідомлено останньому, що розгляд цього протоколу відбудеться 10.12.2024 року о 14:00 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 .
10 грудня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №4996 відносно  ОСОБА_1 за ст.210 ч.3 КУпАП. Порушення полягало в тому, що позивач будучи військовозобов`язаним під час дії воєнного стану не уточнив впродовж 60 днів та з дня набрання чинності указу Президента України про оголошення мобілізації свої персональні дані через центр комплектування, електронний кабінет або в центрі з надання адміністративних послуг, чим порушив вимоги підпункту 10-1 пункту 1 додатку №2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, що затверджена постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року. 
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Так, спірні правовідносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період є підставою для притягнення до відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП.
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Так, відповідно до абз.6 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» всі військовозобов`язані, окрім тих що відносяться до абз.2-6, протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Згідно з ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» N 3633-IX від 11.04.2024) громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Положення ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у наведеній вище редакції підлягали застосуванню з 18.05.2024 року.
Відповідно до абз.4 підп.1 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації) визначений Порядком організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (далі – Порядком №1487).
Згідно з абз.3 підп.10-1 п.1 додатку 2 до Порядку №1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Пунктом 19 Порядку №1487 встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.
Отже, чинним законодавством передбачено три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку повинні були уточнити персональні дані в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно), а саме: через центр надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Таким чином, суд зазначає, що у позивача виник обов`язок з 18.05.2024 по 16.07.2024 включно уточнити свої військово-облікові дані.
При цьому, починаючи з 17.07.2024 року не вчинення позивачем дій, які він повинен був здійснити у визначений законом строк, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_3 у порушення вимог абз.3 підп.10-1 п.1 додатку 2 до Порядку №1487 не оновив свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, у період з 18.05.2024 року по 17.07.2024 року, а тому своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.
У позовній заяві представник позивача зазначав, що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 при винесені оскаржуваної постанови не враховано той факт, що 13 травня 2024 року ОСОБА_1 добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 та пройшов ВЛК, після чого отримав повістку на відправку до військової частини, однак вона ним було проігнорована у зв`язку із чим відносно останнього було порушено кримінальну справу за ст.336 ККУ. Також вказував, що під час відвідання ТЦК та СП ним було оновлено персональні данні, а отже підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні.
У межах розгляду даної справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про уточнення позивачем саме в період з 18 травня до 16 липня 2024 року включно своїх персональних даних, так само як і не надано будь-яких доказів щодо відвідання ним ТЦК та СП 13 травня 2024 року та відкриття відносно позивача кримінального провадження за ст.336 КК України.
Таким чином, суд доходить до висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, а тому складання постанови уповноваженим органом про притягнення його до адміністративної відповідальності є правомірним.
Крім того, у позовній заяві позивач вказував, що йому не було відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та не було надано можливості надати пояснення з цього приводу, а також він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення.
Доводи позовної заяви у цій частині судом відкидаються як такі, що суперечать встановленим у цій справі обставинам, адже як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії 4 №659 від 03 грудня 2024 року ОСОБА_1 був присутнім під час складання протоколу, надавав пояснення, які занесені до протоколу та розписався у відповідних графах протоколу, у тому числі у підтвердження факту отримання другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення. Також зі змісту протоколу вбачається, що позивач був обізнаний про те, що його розгляд відбудеться у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 о 14:00 10 грудня 2024 року (дата винесення оскаржуваної постанови), а отже такі твердження позивача спростовуються досліджуваними судом доказами.
Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід.
Висновки за результатами розгляду справи
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_4 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, оскільки він, будучи військовозобов`язаним, у період з 18.05.2024 по 16.07.2024 включно не уточнив свої персональні дані у спосіб та порядку, визначеному чинними нормативно правовими актами та факт виконання цього обов`язку ним не доведено.
Натомість постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №4996 від 10 грудня 2024 року винесена правомірно, підстав для її скасування немає, а отже у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Керуючись ст.ст.7, 210, 251, 258, 280 КУпАП, ст.ст.2, 72-79, 90, 134, 139, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року, Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №530 від 16 травня 2024 року, суд,

УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №4996 від 10 грудня 2024 року про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210 КУпАП відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його складення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:        Сергій ПАВЛІНЧУК