Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/10438/25
Номер провадження2/711/317/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судових засідань Дмитренка О.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, 
ВСТАНОВИВ:
04 листопада 2025 року ОСОБА_1 , через підсистему «Електронний суд», звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з частки від заробітку (доходу) на тверду грошову суму 15000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з моменту подання позовної заяви до суду, тобто з 03.11.2025 (а.с.). 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що між сторонами 07.02.2014 був укладений шлюб, який на даний час розірвано; від шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
26.12.2019 Смілянським міськрайонним судом затверджено мирову угоду про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною з визначенням способу участі у її вихованні. Пунктом 1.1 мирової угоди встановлено, що місце проживання дитини визначено за місцем проживання її матері ОСОБА_1 . 
11.06.2020 Придніпровським районним судом м. Черкаси був винесений судовий наказ №711/3461/20 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , у розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менший 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття.
Також позивач у позові зазначає про те, що аліменти з відповідача стягуються на підставі постанови Смілянського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м.Київ). ОСОБА_2 надав довідку про доходи державному виконавцю, згідно якої він має щомісячний дохід 2000 грн. У зв`язку з цим, сума аліментів в місяць складає 1598 грн. 
Крім того, позивач у позові зазначає про те, що додаткових коштів на дитину від відповідача не отримує. У зв`язку з цим, виникла потреба у зміні розміру та способу стягнення аліментів.
Позивач у мотивувальній частині позову також звертає увагу суду, що спільна дитина сторін має хронічні захворювання такі як астма з переважанням алергічного компоненту та є пожиттєвою хворобою. Згідно лабораторного дослідження від 18.11.2023 дочка сторін має алергічну реакцію на пухнастих тварин (кіт, собака, коза, кінь, свиня, щур), кліщі, таргани, кліщі домашнього пилу, м`ясо свійських тварин комах. 
Крім того, як зазначає позивач у позові, у дочки сторін є проблеми із зором; згідно останнього огляду, що було проведено 25.06.2025 лікарями Інституту очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова НАМН України, у дитини початкова макулодистрофії, захворювання, яке вражає сітківку ока і макулу (жовте тіло), що розташоване в центрі очного яблука і відповідає за максимальну гостроту зору, що тягне за собою погіршення гостроти зору. На даний час у доньки 70 % зору. Кожні півроку дочці потрібно проходити огляд в Інституті очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова НАМН України, який знаходиться в місті Одеса. Донька не має інвалідності. Всі ліки їй купує позивач самостійно.
Щомісячні витрати на дитину в середньому складають: препарати при астмі: симбікорт 676 грн 21 коп, алерзин 217 грн 28 коп, пульмікорт турбухалер 321 грн 30 коп, тобто у місяць 1214 грн 79 коп; офтальмологія (огляд, окуляри, каплі, вітаміни) заміна лінз кожні 3 місяця 700-800 грн, каплі тіоретин а фрі 482 грн. 50 коп, мідрімакс 307 грн, нейракорд гінкго 578 грн 60 коп., вітоптик школяр 458 грн. 10 коп, тобто у місяць 2526 грн 10 коп.
Спеціальне харчування в місяць складає біля 6000 грн.
Шкільне приладдя, канцтовари - 500 грн/місяць. Одяг та взуття - 1500 грн/місяць. Транспорт, мобільний зв`язок - 300 грн/місяць. Інше (вода, гігієна, та інше) - 1000 грн/місяць. Розваги (дитячі кімнати, кіно та інше) - 700 грн/місяць. Іграшки - 500 грн/місяць. Стоматолог - 300-500 грн Шкільні заходи (ярмарки, майстер-класи, потреби класу, свято останнього дзвоника) - 550 грн. 
Також позивач у позові зазначає про те, що наразі відповідач є працездатною особою, має можливість збільшити фінансову участь в утриманні доньки, проте ухиляється від добровільного надання допомоги.
Підсумовуючи викладене, позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений судовим наказом Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.06.2020 в справі №711/3461/20, з частки від заробітку (доходу) на фіксовану суму у розмірі 15 000 грн щомісячно з моменту подання позовної заяви до суду, тобто з 3 листопада 2025 року, і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів позивач просить здійснювати щомісячно шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позивача.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 листопада 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 15 год 10 хв 10 грудня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси. 
Також цим судовим рішенням виклик відповідача в судове засідання вирішено здійснити в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України, тобто шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки відповідач знявся з реєстрації за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що мало місце 28.07.2022, а тому відомості щодо місця реєстрації проживання і місця роботи відповідача ОСОБА_2 , станом на день як пред`явлення позову, так і день постановлення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження, у матеріалах позовної заяви відсутні.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 грудня 2025 року розгляд справи відкладений до 16 год 00 хв 08 січня 2026 року.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, причин не прибуття у судове засідання суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, зокрема шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету в підсистему «Електронний суд», що була отримана цим учасником справи 11.12.2025. Водночас позивач ОСОБА_1 у клопотанні про розгляд справи за відсутності позивача від 05.01.2026 (вхідний №464/26 від 06.01.2026) просила суд, розгляд означеної справи проводити без участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання 08 січня 2026 року о 16 год 00 хв повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами).
У зв`язку з цим, 08 січня 2026 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
08 січня 2026 року суд, після оголошення про перехід до стадії ухвалення судового рішення, керуючись положеннями ч.1 ст.244 ЦПК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 08 год 50 хв 12 січня 2026 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що видане 03.10.2017 Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (а.с.70).
Суд також встановив, що судовим наказом Придніпровського районного суду м.Черкаси від 11.06.2020 (справа №711/3461/20) стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 15.05.2020 та до досягнення дитиною повноліття (а.с.73).
Суд перевірив факт набрання судовим наказом Придніпровського районного суду м.Черкаси від 11.06.2020 у справі №711/3461/20 законної сили шляхом використання даних Єдиного державного реєстру судових рішень і встановив, що означене судове рішення набрало законної сили 11 червня 2020 року (реєстраційний номер рішення: 89761715).
Частиною 4 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, суд дійшов висновку, що юридичний факт стягнення аліментів із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , у частці від заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 15.05.2020 і до досягнення дитиною повноліття, встановлений судовим наказом Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.06.2020 у справі №711/3461/20, що набрав законної сили.
Із постанов про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13.06.2025, про встановлення обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 16.06.2025, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 16.06.2025, про арешт коштів боржника від 17.06.2025, про арешт майна боржника від 17.06.2025, що винесені державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Оперчук Т.Ю. в межах виконавчого провадження №62535225, що відкрите щодо примусового виконання судового наказу Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/3461/20 від 11.06.2020, суд встановив, що боржник ОСОБА_2 означене судове рішення добровільно не виконує, отримуючи дохід від ТОВ «Форсаж-Сміла», сукупний розмір заборгованості боржника зі сплати аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3 , станом на 06.06.2025, складає 10096,47 грн (а.с.60-65).
Із досліджених у судовому засіданні копій фіскальних чеків, квитків на проїзд залізничним транспортом, а також у громадському транспорті, а також роздруківок щодо вартості продуктів харчування, канцтоварів та одягу для дітей, що містяться на а.с.13-24, 26-27, 77, 87-88, 96, 99-106, 108-112, 135, 137-139, суд встановив як вартість продуктів харчування, що купувалися позивачем, так і вартість проїзду у громадському транспорті м.Черкаси, а також і вартість одягу та канцтоварів.
Також із виписок з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №4503 від 21.04.2025, №7822 від 17.07.2024, №11192 від 30.09.2024, №13080 від 15.11.2024 та №11409 від 24.09.2025 суд встановив, що у період часу відповідно з 10.04.2025 до 21.04.2025, з 08.07.2024 до 17.07.2024, з 23.09.2024 до 30.09.2024, з 06.11.2024 до 15.11.2024 та з 11.09.2025 до 24.09.2025 малолітня дочка сторін у справі перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради» у зв`язку з різними захворюваннями (а.с.30-33, 133).
Крім того у судовому засіданні були досліджені консультативні висновки спеціалістів КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради» від 27.06.2024, 21.06.2024, 06.04.2024, 24.11.2023, 21.08.2024 та 22.07.2024, зі змісту яких суд встановив, що малолітній дитині сторін у справі ОСОБА_3 щоразу рекомендовано нагляд педіатра та алерголога дитячого у зв`язку з астмою з переважанням алергічного компоненту, бронхіальною астмою тощо (а.с.45-47).
Із платіжних інструкцій АТ КБ «Приватбанк» від 13.01.2024, 13.10.2023, 15.03.2024, 14.12.2023, 15.05.2024, суд встановив, що позивач ОСОБА_1 сплачувала за додаткові освітні послуги, що надавалися ОСОБА_3 Черкаським НВК спортивного типу №34, щоразу по 650 грн (а.с.51-54, 91-92).
Із довідок про доходи ОСОБА_2 за 2023, 2025рр, що підготовлені ТОВ «Форсаж-Сміла», суд встановив, що відповідач обіймає посаду заступника директора з персоналу (заступника директора по роботі з персоналом) в означеному товаристві, розмір заробітної плати якого, у період з жовтня 2024 до квітня 2025 року, складає 2000 грн/місяць (а.с.37-39).
Також із роздруківки з сервісу перевірки контрагентів «YouСontrol» щодо ТОВ «Форсаж Сміла», код ЄДРПОУ: 40031474, суд встановив, що засновниками означеного товариства є ОСОБА_4 (частка 50%) та ОСОБА_2 (частка 50%) (а.с.74-76). 
Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами, дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини пов`язані зі зміною способу стягнення аліментів, зокрема з частки від заробітку (доходу) платника аліментів на тверду грошову суму.
Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Крім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст. 9 Конституції України діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною.
Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З правового аналізу вищезазначених норм матеріального права вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження; ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Ураховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, тому зміна розміру аліментів може мати під собою і зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки).
Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14.
Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Аналогічна правова позиція визначена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13.
Частиною 4 ст.273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Позовні вимоги ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дитини.
У будь-якому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу.
Аналізуючи зміст наведених вище норм законодавства суд зважує на те, що, присуджуючи аліменти, суд має чітко зазначити спосіб їх стягнення: у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів - законодавча гарантія, яка застосовуються незалежно від рішення суду.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини в частині зміни способу стягнення аліментів з частки від заробітку (доходу) платника аліментів на тверду грошову суму підлягає до задоволення, оскільки саме одержувач аліментів наділений правом вибору способу стягнення аліментів.
Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам перш за все малолітньої дитини сторін у справі, а також відповідатиме засадам справедливості, добросовісності та розумності.
Визначаючи розмір стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дітей до повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, те, що відповідач є особою працездатного віку та має можливість надавати матеріальну допомогу, а малолітня дочка сторін ОСОБА_3 вочевидь потребує такої допомоги зі сторони батька.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03.12.2025 № 4695-IX, починаючи з 01 січня 2026 року, встановлено прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років у розмірі 3512 грн.
Водночас, з урахуванням приписів ч. 3 ст. 181 та ст. 182 СК України, аліменти можуть бути стягнуті в твердій грошовій сумі, яка повинна бути необхідною та достатньою для гармонійного розвитку дитини. Суд враховує, що заявлений позивачем розмір аліментів у розмірі 15000 грн на місяць у понад чотири рази перевищує встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.
Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні малолітньої дитини, взаємний обов`язок батьків щодо її утримання, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, зокрема, незадовільний стан здоров`я дитини, що потребує регулярного стаціонарного лікування, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 3512 грн щомісячно та до повноліття дитини.
Частиною 3 ст.182 СК України передбачено, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Частинами 1, 2 ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частиною 1 ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1,2 ст.78 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.4 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України).
Проте матеріали цивільної справи №711/10438/25 не містять жодного засобу доказування, з дослідження та аналізу яких суд мав можливість встановити наявності у відповідача витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Частиною 6 ст.81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У зв`язку з цим, суд дійшов висновку про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто в мінімально рекомендованому розмірі аліментів на одну дитину (ч.2 ст.182 СК України).
Також суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до положень ч.2 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.
Одночасно суд зазначає, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Що стосується обгрунтування позовних вимог з призми того, що позивач витрачає кошти на лікування дитини в зв`язку із захворюванням останньої (астмою з переважанням алергічного компоненту, бронхіальною астмою тощо), а також у зв`язку зі спеціальним харчуванням, то суд відхиляє їх, оскільки означені витрати не охоплюються аліментними правовідносинами, яким притаманні щоденні (повсякденні) витрати, а можуть бути предметом додаткових витрат на утримання дитини в порядку, передбаченому ст.185 СК України. 
Відносно прохання позивача про стягнення аліментів у зміненому розмірі, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 03.11.2024, то суд зазначає про таке.
Частиною 1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Суд звертає увагу учасників справи, що означеною нормою матеріального права визначений початок сплати аліментів у випадку їх присудження, тобто у випадку звернення до суду з позовом або із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Проте означена норма права не регламентує початок сплати аліментів у випадку звернення отримувача аліментів із заявою про зміну способу та розміру їх стягнення.
В абзаці 4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що аліменти у новому розмірі підлягають стягненню з відповідача з дня набрання рішенням суду законної сили, а тому в задоволенні позовної вимоги про стягнення аліментів у новому розмірі з дня подання позовної заяви до суду слід відмовити.
Також суд вважає за необхідне здійснити аналіз прохання позивача про стягнення аліментів шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позивача.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Порядок стягнення аліментів визначено ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, зокрема ч.1 якої передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.
Отже, визначення способу стягнення аліментів шляхом лише безготівкового переказу відповідачем розміру аліментів на банківський рахунок позивача буде втручанням у дискреційні повноваження державного виконавця щодо порядку стягнення аліментів з боржника.
У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що в задоволенні вимоги позивача про визначення конкретного способу стягнення аліментів слід відмовити.
Питання витрат на оплату судового збору суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.
Ураховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, а позовна заява подана в електронній формі, тому з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір, що підлягав сплаті за подання позовної заяви (з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0,8), а саме: 968 гривень 96 копійок (3028 грн х 0,4 = 1211,20 грн; 1211,20 грн х 0,8 = 968,96 грн).
Водночас суд, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь держави суми судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». 
Керуючись ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини», ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.180-184, 192 СК України, ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 141, 142, 244, 247, 258, 264, 265, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.
Змінити спосіб стягнення аліментів, що визначений судовим наказом Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 червня 2020 року в справі №711/3461/20, та стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини (однієї чверті) всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на тверду грошову суму в розмірі 3512 (три тисячі п`ятсот дванадцять) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок судового збору. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Повне заочне рішення складене 12 січня 2026 року.

Сторони у справі:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , остання відома адреса місця реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий:	  	О.  В.  Петренко