1	Справа № 335/9202/25  2/335/406/2026 	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

05 січня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., за участі секретаря судового засідання Барановської В.О., розглянувши, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

17.09.2025 (сформовано 16.09.2025) через систему «Електронний суд», Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», в особі представника Альховської І.Б., звернувся із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який обґрунтовано наступним.
Між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 18.12.2019 було укладено Заяву-Договір № 7353491_ RESTRUCT про надання кредиту. Відповідно до кредитного договору банк на умовах Заяви-договору зобов`язується надати позичальнику споживчий кредит , а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі на умовах, встановлених цією Заявою-договором. Підписавши кредитний договір, відповідач погодився з тим, що зобов`язався повертати кредит щомісячно згідно графіку, передбаченого Додатку № 1 до Заяви-договору, що є її невід`ємною частиною. Позивач свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі, та перерахував на поточний рахунок відповідача кредитні кошти. Відповідачем умови договору не виконані, кредитні кошти, у встановлений договором строки не повернуті. Внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 61 587,60 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 39 353, 21 грн.; заборгованості по процентам - 0,02 грн.; заборгованості по комісії - 22 234,37 грн. З огляду на вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 61 587,60 грн., та судові витрати у розмірі 2 422,40 грн.
Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 23.09.2025, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та сторонам надано строк для подання заяв по суті справи.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, матеріали позову містять заяву позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача та не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином, причини неявки у судове засідання не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. 
Оскільки, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Судом встановлено, що 18.12.2019 між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 укладено Заяву-договір 7353491_RESTRUCT про надання кредиту.
Відповідно до умов кредитного договору: сума кредиту - 40 352,76 грн.; строк кредиту - 36 місяців; проценти за користуванням кредиту - 0,001%; комісія за обслуговування кредиту - 2,90% на місяць від основної суми кредиту. 
Позивач виконав умови договору та надав Відповідачу кредитні кошти.
Відповідно до п. 2.3. кредитного договору відповідач погоджується з тим, що зобов`язався повертати кредит щомісячно згідно графіку, передбаченого додатку № 1 до цієї Заяви-договору. Платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутних послуг та інших фінансових зобов`язань позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості усіх супутних послуг, що передбачені у Додатку № 1 до цієї заяви.
Згідно п. 2.4. кредитного договору, підписавши Заяву-договір, відповідач підтвердив, що дана Заява-договір є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до п. 2.5. кредитного договору відповідач підтверджує, що на момент укладання Заяви-договору ознайомлений зі змістом Заяви-договору, договору з усіма додатками до нього та повністю з ними згоден, умови зрозумілі та є обов`язковими для виконання, заперечення щодо них відсутні.
Пунктом 3.1. кредитного договору передбачено, що при несплаті заборгованості за кредитом, за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, а також сум комісій, у встановлений договором термін, банк нараховує, а клієнт сплачує банку штрафи: у розмірі 300 грн., який нараховується на сьомий день наявності простроченої заборгованості за кредитом; у розмірі 2,90% від суми кредиту нараховуються щомісячно, у разі наявності простроченої заборгованості за кредитом.
Відповідно до п. 4.6. Заява-договір набуває чинності з моменту її підписання сторонами та діє до повного виконання клієнтом і банком своїх зобов`язань за нею.
Відповідно до розрахунку заборгованості, у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором № 7353491_ RESTRUCT від 18.12.2019, станом на 12.05.2025, заборгованість становить 61 587,60 грн., що складається з: заборгованості по тілу кредиту - 39 353,21 грн.; заборгованості по відсоткам - 0,02 грн.; заборгованості по комісії - 22 234,37 грн.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.
Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст.1048 ЦК України).
Таким чином, істотними умовами кредитного договору відповідно до вимог статей 638, 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.
Зазначені вище умови викладені у підписаній відповідачем Заяві-договорі про надання кредиту з детальним розписом складових загальної вартості кредиту та графік платежів від 18.12.2019. 
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Із розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконав. 
Відповідач доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надав, наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростував. 
З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» в частині стягнення заборгованості за кредитом та процентами обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
Щодо вимог про стягнення заборгованості за комісією (за обслуговування кредитної заборгованості), суд зазначає наступне.
10 червня 2017 року набув чинності Закон «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Закон «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року в справі №204/224/21 та Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 (справа № 496/3134/19) дійшли висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Кредитним договором від 18.12.2019 визначено плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Проте, не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу, їх розміру, та за які позивачем встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Отже, умови зазначеного кредитного договору щодо обов`язку відповідача щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією (плата за обслуговування кредитної заборгованості) задоволенню не підлягають. 
Відтак, позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 39 353,23 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту розмірі 39 353,21 грн.; заборгованості по процентам у розмірі 0,02 грн. В частині вимог про стягнення заборгованості за плату за обслуговування кредитною заборгованістю у розмірі 22 234,37 грн. - відмовити.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору, яка пропорційна задоволеним позовним вимогам, а саме у розмірі 1 547,91 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором № 7353491_ RESTRUCT від 18.12.2019 у загальному розмірі 39 353,23 (тридцять дев`ять тисяч триста п`ятдесят три гривні 23 коп.) грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 39 353,21 грн.; заборгованості за процентами у розмірі 0,02 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» судовий збір у розмірі 1 547,91 грн. (одна тисяча п`ятсот сорок сім гривень 91 коп.) грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя протягом 30 днів з дня ухвалення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення підписано без його проголошення, відповідно до ч.4 ст.268 ЦПК України.
Рішення складено та підписано 06 січня 2026 року.

Позивач: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (код ЄДРПОУ 09806443, адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30);
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя І.А. Крамаренко