УХВАЛА
12 грудня 2025 року 
м. Київ
 
справа № 754/18524/25
провадження № 61-15361зно25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Грушицького Андрія Ігоровича від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвал Верховного Суду від 02 грудня 2025 року та від 03 грудня 2025 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до судді Деснянського районного суду міста Києва Скрипник Оксани Іванівни про відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2025 року визначено Дніпровський районний суд міста Києва для забезпечення розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до судді Деснянського районного суду міста Києва Скрипник О. І. про відшкодування моральної шкоди.
20 листопада 2025 року ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 листопада 2025 року.
Ухвалою Верховного Суду від 24 листопада 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до судді Деснянського районного суду міста Києва Скрипник О. І. про відшкодування моральної шкоди повернуто заявнику.
27 листопада 2025 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 24 листопада 2025 року.
Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2025 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 24 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до судді Деснянського районного суду міста Києва Скрипник О. І. про відшкодування моральної шкоди.
01 грудня 2025 року до Верховного Суду повторно надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 24 листопада 2025 року в цій справі.
Ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2025 року визнано зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_1 заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 24 листопада 2025 року у справі № 754/18524/25; заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 24 листопада 2025 року за нововиявленими обставинами у справі № 754/18524/25 повернуто заявнику; попереджено ОСОБА_1 , що продовження зловживання процесуальними правами у справі № 754/18524/25 може призвести до застосування щодо нього заходів процесуального примусу, передбачених ЦПК України.
07 грудня 2025 року від ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису до Верховного Суду надійшла заява про перегляд ухвал Верховного Суду від 02 грудня 2025 року та від 03 грудня 2025 року.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08 грудня 2025 року справу призначено судді-доповідачеві Грушицькому А. І.
У заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_1 міститься заява про відвід судді Верховного Суду Грушицькому А. І. з посиланням на те, що суддя не може розглядати справу, якщо він прямо чи побічно заінтересований у розгляді справи. Суддя Грушицький А. І. постановляє незаконні ухвали, адже вони постановлені не по суті, а суть викладена у заяві і є незмінною і тому цілком природно судді заявити відвід. На переконання заявника, суддя Верховного Суду Грушицький А. І. порушив його права та свій конституційний обов`язок.
Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Грушицького А. І. визнано необґрунтованою; заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Грушицького А. І. передано для вирішення судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 грудня 2025 року визначено суддю Дундар І. О. для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Грушицького А. І. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвал Верховного Суду від 02 грудня 2025 року та від 03 грудня 2025 року за нововиявленими обставинами у справі № 754/18524/25.
Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:
1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;
2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;
3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;
4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;
5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (частина перша статті 36 ЦПК України).
Наявність безсторонності (відсутність упередженості або необ`єктивності) відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію необхідно зазначити, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
Сумніви у неупередженості судді повинні ґрунтуватися на фактичних обставинах, а не на припущеннях.
ЦПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про упередженість чи необ`єктивність судді, проте визначає, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.
Згідно з частиною четвертою статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Оцінивши зміст заявиОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Грушицького А. І. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвал Верховного Суду від 02 грудня 2025 року та від 03 грудня 2025 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до судді Деснянського районного суду міста Києва Скрипник О. І. про відшкодування моральної шкоди, вважаю, що передбачені процесуальним законом підстави для задоволення такої заяви відсутні.
Доводи ОСОБА_1 обґрунтовані виключно припущеннями та не підтверджені будь-якими доказами.
Отже, аргументи заявника не свідчать про існування обставин, які б виключали участь судді Верховного Суду Грушицького А. І. у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвал Верховного Суду від 02 грудня 2025 року та від 03 грудня 2025 року за нововиявленими обставинами у цій справі.
Крім того, аналіз змісту заяви про відвід також підтверджує, що в ній викладено незгоду із процесуальним рішенням судді і не свідчить про наявність підстав для його відводу, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, зокрема того, що суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи чи про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності указаного судді.
У статті 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.
Учасники справи не можуть використовувати інститут відводу судді з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення.
Обставини, на які посилається ОСОБА_1 як на підставу для відводу, не дають підстав для обґрунтованого сумніву у неупередженості та об`єктивності судді Грушицького А. І. при розгляді заяви про перегляд ухвал Верховного Суду від 02 грудня 2025 року та від 03 грудня 2025 року за нововиявленими обставинами. Тому заява Соляника В. В. про відвід від участі у розгляді вказаної заяви судді Верховного Суду Грушицького А. І. є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Грушицького Андрія Ігоровича від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвал Верховного Суду від 02 грудня 2025 року та від 03 грудня 2025 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до судді Деснянського районного суду міста Києва Скрипник Оксани Іванівни про відшкодування моральної шкоди відмовити.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                     І. О. Дундар