ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
15.01.2026	Справа № 910/14077/25	

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом Комунального некомерційного підприємства Білопільської міської ради "Білопільський центр первинної медичної допомоги"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маджоріста"
про стягнення 60 156,40 грн.,

Без виклику (повідомлення) представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Комунальне некомерційне підприємство Білопільської міської ради "Білопільський центр первинної медичної допомоги" (далі - позивач, Центр) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маджоріста" (далі - відповідач, Товариства) попередньої оплати за укладеним між сторонами 09.04.2024 року договором поставки № 72 у розмірі 60 156,40 грн.
Ухвалою від 17.11.2025 року господарський суд міста Києва відкрив провадження у справі № 910/14077/25, вирішив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також встановив відповідачу строк на подання відзиву - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
За умовами частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Відповідно до частини 5 статті 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
З огляду на викладене, копія ухвали суду від 17.11.2025 року про відкриття провадження у справі № 910/14077/25 у порядку, визначеному законом, була надіслана судом в електронній формі шляхом надсилання її до електронного кабінету відповідача, та доставлена останньому 18.11.2025 року о 03:30 год. Наведені обставини підтверджуються наявним у матеріалах справи повідомленням про доставку означеного електронного листа.
Дата отримання судом інформації про доставку означеного документа в кабінет ЕС відповідача - 18.11.2025 року о 10:48 год.
За умовами пункту 2 абзацу 1 частини 6, абзацу 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою господарського суду міста Києва від 17.11.2025 року, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.
Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).
За змістом частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:
09.04.2024 року між Центром (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Синергія Систем" (постачальник, попереднє найменування відповідача у справі) був укладений договір про поставки № 72 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язався передати покупцю у власність товар, а покупець - сплатити і прийняти вказаний товар.
Означений правочин, а також додаткові угоди до нього, підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками печаток цих суб`єктів господарювання.
Відповідно до пунктів 1.1-1.3 Договору найменування товару: Дизельне паливо, бензин А-95; код ДК 021:2015 09130000-9 Нафта і дистиляти. Одиниця вимірювання: літр. Кількість: згідно з накладними на товар (три найменування). Відпуск товару на АЗС здійснюється за довірчими документами (талон/скретч-картки) на отримання товару відповідно до "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року № 1442.
Товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем по кількості і якості з моменту фактичного отримання товару згідно з умовами Договору (пункт 2.1 цієї угоди).
Згідно з пунктами 3.1, 3.2 Договору (з урахуванням, зокрема, додаткової угоди від 31.12.2024 року № 4) його загальна сума складає 131 952,00 грн., у тому числі ПДВ - 21 992,00 грн., з них за кошти місцевого бюджету - 76 470,00 грн., в тому числі ПДВ; за кошти НСЗУ - 55 482,00 грн., у тому числі ПДВ. Ціна за 1 літр товару: згідно накладних на товар.
Відповідно до пункту 4.1 Договору (з урахуванням додаткової угоди від 12.04.2024 року № 1 до нього) умови оплати: оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника впродовж одного робочого дня з дня виписки рахунку-фактури та накладної на товар. Ціна одного літру товару вказується у рахунку-фактурі та накладній.
У Специфікації до Договору (з урахуванням додаткової угоди від 03.07.2024 року № 3) сторони погодили найменування, кількість та ціну товару: дизельне паливо (для АЗПСМ м. Білопілля - 1 800 літрів; для АЗПСМ м. Ворожба - 1 500 літрів) у кількості 3 300 літрів за ціною 50,98 грн. за 1 літр загальною вартістю 168 234,00 грн., бензин А-95 (для АЗПСМ м. Білопілля) у кількості 300 літрів за ціною 50,98 грн. за 1 літр загальною вартістю 15 294,00 грн. та бензин А-95 (для АЗПСМ м. Білопілля) у кількості 1 566,63051 літрів за ціною 55,32 грн. за 1 літр загальною вартістю 86 666,00 грн.
За умовами пункту 5.1 Договору місце поставки (передачі) товарів:
- передача покупцю товару за цим Договором здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця талон/скретч-картки;
- талон/скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених талонах/скретч-картках вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці.
Умови постачання товару - самовивезення. Покупець зобов`язується отримати товар на АЗС (пункт 5.2 цієї угоди).
У пункті 5.3 наведеного правочину сторони погодили, що постачальник повинен мати розгалужену мережу АЗС/АЗК у місті Суми та Сумській області. Зокрема, обов`язкова їх наявність, не менше ніж одної АЗС/АЗК, у місті Білопілля для забезпечення транспорту покупця, як у місцях розміщення транспортних засобів, так і по маршрутах пересування під час відрядження.
Відповідно до пунктів 10.1, 10.2 Договору останній вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (за умови наявності печатки у сторони), та діє до 31.12.2024 року.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору відповідач за видатковими накладними від 18.04.2024 року № 991 на суму 10 196,00 грн., від 18.04.2024 року № 992 на суму 5 098,00 грн., від 22.05.2024 року № 1309 на суму 10 196,00 грн., від 03.07.2024 року № 1667 на суму 13 396,00 грн., від 03.07.2024 року № 1669 на суму 5 098,00 грн., від 05.08.2024 року № 1971 на суму 10 630,00 грн., від 02.10.2024 року № 2408 на суму 10 630,00 грн., від 15.11.2024 року № 2726 на суму 30 588,00 грн., від 11.12.2024 року № 2834 на суму 30 588,00 грн. та від 30.12.2024 року № 2917 на суму 5 532,00 грн. передав замовнику паливні талони на 750 літрів бензину А-95 та 1 800 літрів дизельного пального загальною сукупною вартістю 131 952,00 грн.
Вказані талони позивачем були у повному обсязі оплачені на суму 131 952,00 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних інструкцій від 22.04.2024 року № 5015 на суму 10 196,00 грн., від 30.04.2024 року № 125 на суму 5 098,00 грн., від 27.05.2024 року № 5086 на суму 5 098,00 грн., від 29.05.2024 року № 156 на суму 5 098,00 грн., від 04.07.2024 року № 5160 на суму 13 396,00 грн., від 10.07.2024 року № 220 на суму 5 098,00 грн., від 08.08.2024 року № 5245 на суму 10 630,00 грн., від 04.10.2024 року № 5350 на суму 10 630,00 грн., від 25.11.2024 року № 401 на суму 30 588,00 грн., від 18.12.2024 року № 451 на суму 30 588,00 грн. та від 30.12.2024 року № 5504 на суму 5 532,00 грн.
В обґрунтування пред`явлених вимог Центр посилався на те, що на його обліку перебувають нереалізовані талони (скретч-картки) на дизельне паливо загальним об`ємом 1 180 літрів (копії яких Центр долучив до матеріалів справи). Однак, на погоджені сторонами автозаправні станції не здійснюється поставка передбаченого Договором товару, а відповідна мережа заправок не працює, у зв`язку з чим Центр позбавлений можливості отримати оплачений ним обсяг палива на загальну суму 60 156,40 грн.
Зважаючи на викладені обставини, Центр звернувся до Товариства з претензією від 31.03.2025 року № 01/122, в якій просив відповідача усунути вищенаведені обставини, що фактично позбавляють позивача отримати оплачений останнім за Договором товар на суму 60 156,40 грн. Однак, вказане звернення було залишене Товариством без відповіді та задоволення.
Враховуючи відсутність у позивача фактичної можливості отримати дизельне паливо об`ємом 1 180 літрів вартістю 60 156,40 грн. за невикористаними талонами, а також беручи до уваги неповернення Товариством на користь замовника вартості цього пального, Центр звернувся до господарського суду міста Києва з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
У частині 2 статті 712 Цивільного кодексу України зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до приписів статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.
Суд зазначає, що за умовами Договору предметом поставки фактично є бензин та дизельне пальне, відпуск яких здійснюється на підставі пред`явлених замовником талонів, що надані постачальником за відповідною видатковою накладною.
Так, за умовами пункту 9 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року № 1442, торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів. Розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом із продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.
Відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 20.05.2008 року № 281/171/578/155, талон - це спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому. Форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. При цьому необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери.
Суд вказує, що талон не підтверджує право власності на придбане пальне, а містить лише інформацію про вид і об`єм нафтопродуктів, попередньо оплачених позивачем. У той же час, фактичне отримання пального відбувається лише на АЗС.
За таких обставин, позивач вважається таким, що фактично отримав товар лише після отоварення скретч-карток (талонів) на АЗС (отримання відповідних паливно-мастильних матеріалів на підставі цих талонів).
Проте, всупереч умовам укладеного між сторонами Договору відповідач у повному обсязі не виконав покладеного на нього обов`язку з передачі товару на сплачену Центром суму коштів у розмірі 60 156,40 грн. (у позивача невикористаними залишились талони на 1 180 літрів дизельного палива вартістю 50,98 грн./1 літр пального), заборгувавши таким чином позивачу 60 156,40 грн.
Докази зворотного в матеріалах справи відсутні. Відповідачем не було надано й доказів на спростування того, що у спірний період Товариство було позбавлене можливості здійснити заправку транспорту на АЗС або докази отоварення позивачем спірних талонів.
Частиною 1 статті 670 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.
За приписами частини 1 статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (частина 2 статті 693 Цивільного кодексу України).
Можливість обрання варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.
Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.
Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 року в справі № 918/631/19.
Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Зважаючи на те, що сума боргу відповідача, яка складає 60 156,40 грн. перерахованої позивачем попередньої оплати, підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед Центром, а також доказів поставки товару на цю суму, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача до Товариства про стягнення зазначеної суми боргу.
Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.
Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження повної сплати грошових коштів передоплати за Договором у спірній сумі вартості невикористаних талонів.
Враховуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Центру в даній справі.
Згідно з положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, у зв`язку із задоволенням позовних вимог.
Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маджоріста" (02099, місто Київ, вулиця Бориспільська, будинок 9; код ЄДРПОУ 44876120) на користь Комунального некомерційного підприємства Білопільської міської ради "Білопільський центр первинної медичної допомоги" (41800, Сумська область, Сумський район, місто Білопілля, вулиця Олега Ольжича, будинок 2, код ЄДРПОУ 42332480) 60 156 (шістдесят тисяч сто п`ятдесят шість) грн. 40 коп. попередньої оплати та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.
3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.
4. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
5. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 15.01.2026 року.

Суддя  В.С. Ломака