ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року	Львів	Справа № 380/19189/25 пров. № А/857/45190/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,
суддя Запотічний І.І., 
суддя Шинкар Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року про повернення позовної заяви у справі № 380/19189/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій (головуючий суддя Кравців О.Р. м. Львів, письмове провадження), -
В С Т А Н О В И В:
23.09.2025 ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) звернувся в суд першої інстанції з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач), в якому просив:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо затримання, взяття на військовий облік, проведення медичного огляду ВЛК та призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та такими, що суперечать чинному законодавству та порушують права, свободи та інтереси ОСОБА_1 ;
- скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 , про мобілізацію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу по мобілізації до лав Збройних сил України та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення з військового обліку ОСОБА_1 , 09.02.1973;
- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 , подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду позовну заяву повернуто з причин невиконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху (ухвала постановлена з причини пропуску позивачем строку на звернення до суду з позовом). 
Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції зазначив, що позивач не усунув недоліки позовної заяви вказані в ухвалі Львівського окружного адміністративного суду від 26.09.2025, жодних заяв чи клопотань від позивача на виконання, чи про неможливість виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху станом не подав.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач покликається на те, що суд першої інстанції залишив без руху його позовну заяву з причини пропуску строку на подання позову до суду. Разом з тим зазначає, що суд першої інстанції не врахував висновки суду Верховного Суду, викладені у постанові в справі №120/359/24. Зокрема стверджує, що після примусового затримання - 10.05.2024 та негайної мобілізації, позивач був позбавлений вільного доступу до засобів зв`язку, зокрема для звернення за правовою допомогою, а також документальні підтвердження перебували поза його досяжністю в умовах військової служби та бойових дій. Це об`єктивно унеможливлювало своєчасне звернення за правовою допомогою. Також повне залучення позивача до виконання службових обов`язків військовослужбовця в умовах воєнного стану, об`єктивно виключала можливість займатися особистими справами, зокрема, збором документів та ініціюванням судових спорів, через постійну фізичну та психологічну напругу, та сувору військову дисципліну, особливо в умовах воєнного стану. Тривалий період пропуску строку зумовлений виключно об`єктивними обставинами, що виникли внаслідок мобілізації та характеру військової служби (зокрема, перебування у віддалених місцях, неможливість вільного пересування та доступу до цивільної інфраструктури). 
Позивач зазначає, що лише 30.05.2025 року у позивача з`явилася перша реальна об`єктивна можливість звернутися за правовою допомогою, після чого він негайно вжив всіх можливих заходів.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Розгляд справи, на підставі ст. 312 КАС України, проводиться у порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін, з наступних підстав.
Судом з`ясовано, що позивач, до подачі цього позову, двічі звертався до Львівського окружного адміністративного суду з аналогічними позовними заявами, однак обидва рази вони були повернуті йому з аналогічних підстав. Так, ухвалою від 04.07.2025 у справі №380/12785/25 суд першої інстанції повернув позовну заяву, покликаючись на пропуск строку звернення до суду з позовом, при цьому визнавши причини такого пропуску неповажними. Аналогічна ситуація мала місце й згодом — ухвалою від 01.09.2025 у справі №380/14937/25 позовну заяву також було повернуто позивачу з тих же причин.
23.09.2025 ОСОБА_1 втретє подав позовну заяву.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26.09.2025 позовну заяву залишено без руху з причини несплати судового збору, а також пропуску строку на подання позову до суду. 
В контексті строку звернення суд першої інстанції зазначив, що у цій справі предметом спору є дії відповідачів щодо призову позивача 10.05.2024 на військову службу по мобілізації. Згідно з пунктом 17 частини 1 статті 4 КАС України військова служба є різновидом публічної служби, а тому спірні правовідносини виникли щодо прийняття позивача на публічну службу. З огляду на положення частини 5 статті 122 КАС України застосуванню у цій справі підлягає місячний строк для звернення з позовом до суду. 
10.05.2024 ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації. Отже, позивачу ще з 10.05.2024 було відомо про порушене право та обставини і результати прийняття спірного рішення (наказу) відповідача. За правовою допомогою позивач звернувся лише 30.05.2025, тобто, понад рік після мобілізації, тоді як до суду позовна заява втретє надійшла 23.09.2025.
Як підтверджується матеріалами справи представник позивача, під час повторного звернення до суду, разом з позовною заявою подав клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з позовом, яке аналогічне за змістом до клопотанням від 23.06.2025 та 01.07.2025. Викладені в клопотанні від 21.07.2025 причини (обставини) пропуску позивачем строку звернення до суду вже досліджувалися в ухвалах суду від 27.06.2025 та 04.07.2025 у справі №380/12785/25, та такі визнані неповажними. Додатково представник позивача надав до суду довідки Військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 про те, що позивач з 10.05.2024 проходить військову службу.
Перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції апеляційний суд зазначає наступне.
В контексті наявності підстав для залишення позовної заяви без руху суд звертає увагу на те, що при встановлені того, чи є поважною причиною пропуску процесуальних строків військовослужбовцем, суд повинен з`ясувати особливості його правового статусу та характер його служби, а саме: наявність (відсутність) обмежень доступу до правової допомоги, особливості виконання обов`язків служби (службових обов`язків), фактор часу, повагу до особливого статусу військовослужбовців та обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя.
Верховний Суд у постанові від 29.11.2024 у справі №120/359/24 зазначив, що проходження особою військової служби, призваною по мобілізації у Збройні Сили України, може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з кількох причин, пов`язаних із особливим статусом військовослужбовців та характером їхньої служби:
1. Обмеження доступу до правової допомоги: під час служби військовослужбовці можуть перебувати у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду.
2. Виконання обов`язків служби: військовослужбовці, особливо в умовах воєнного стану, часто перебувають у стані, коли фізично або психологічно неможливо займатися приватними справами, зокрема ініціювати судові спори.
3. Фактор часу: участь військовослужбовця у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях може унеможливити дотримання, визначеного процесуальним законом, строку для звернення до суду.
4. Повага до особливого статусу військовослужбовців: враховуючи виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави, законодавство та судова практика мають враховувати обставини, пов`язані з проходженням військової служби, як вагому підставу для поновлення строку.
5. Обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя: проходження військової служби може суттєво ускладнити реалізацію особами цього права, а отже, з метою належного забезпечення зазначеного принципу, може визнаватися об`єктивною причиною пропуску процесуального строку.
В апеляційні скарзі позивач обґрунтовує наведені вище пункти, однак такі доводи на переконання апеляційного суду є узагальненими. Позивач не надав до суду будь-яких доказів того, що позивач залучався до виконання бойових та спеціальних завдань у складі діючих угруповань військ Сил оборони держави тощо, що відповідно перешкоджало у доступі до правової допомоги, 
Довідки надані позивачем про перебування на військовій службі не підтверджують поважність пропуску строку на подання позову з огляду на те, що такі видані 16.05.2024 та 17.07.2024, а позовна вперше подана 30.05.2025, а втретє, у цій справі - 23.09.2025.
Таким чином пропуск строку є чималим, а наведені позивачем доводи щодо поважності його пропуску є непереконливими. Водночас, формального покликання на висновки суду Верховного Суду у постанові від 29.11.2024 у справі №120/359/24 без належного обґрунтування є недостатньо для поновлення строку на подання позову.
Відповідно до вимог пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України) позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до частини 5 статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Ухвалу суду від 26.09.2025, якою залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 у цій справі, представник позивача отримав 29.09.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Позивач вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху станом на 13.10.2025 не виконав. Жодних заяв чи клопотань від позивача на виконання, чи про неможливості виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху станом на час прийняття цієї ухвали не надходило.
Таким чином, суд першої інстанції при постановлені оскарженої ухвали порушень не допустив.
Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно ст. 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 241, 242, 243, 308, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року про повернення позовної заяви у справі № 380/19189/25 – без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	Т. І. Шинкар