номер провадження справи 5/179/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2026 Справа № 908/3276/25
м. Запоріжжя Запорізької області,

Господарський суд Запорізької області у складі судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Шельбухової В.О., розглянув заяву Виконавчого комітету Таврійської міської ради від 08.01.2026 про ухвалення додаткового рішення

За позовом: Виконавчого комітету Таврійської міської ради (вул. Франка Івана, буд.29, м. Таврійськ, Каховський район, Херсонська область, 74988; код ЄДРПОУ 21296418) 
До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Інкам Фінанс” (вул.Каховська, буд. 11-А, каб. № 8, м. Запоріжжя, 69096; код ЄДРПОУ 40308189)
про стягнення 69 510,31 грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

09.01.2026 через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС до суду від Виконавчого комітету Таврійської міської ради надійшла заява від 08.01.2026 про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.01.2026, вказану заяву розподілено для розгляду судді Проскурякову К.В.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Наявні матеріали справи дозволяють розглянути вказану заяву.
19.01.2026 судом прийнято додаткове рішення.
Розглянувши в порядку статті 244 Господарського процесуального кодексу України заяву Виконавчого комітету Таврійської міської ради від 08.01.2026 про ухвалення додаткового рішення, суд
ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 29.12.2025 у справі №908/3276/25 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Інкам Фінанс” на користь Виконавчого комітету Таврійської міської ради суму основного боргу в розмірі 41 580,00 грн., пеню в сумі 20 136,87 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 150,80 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
У позовній заяві від 24.10.2025 вказано, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат становить 15 000,00 грн. за підготовку та подання позову, та супровід справи в суді першої інстанції. У випадку понесення Позивачем додаткових витрат на правничу допомогу, докази про це будуть подані не пізніше як протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
В обґрунтування заяви від 08.01.2026 про ухвалення додаткового рішення ВК Таврійської міської ради посилається на те, що між Позивачем та адвокатським об`єднанням «Адвокатська сім`я Лисенко» укладено договір про надання правничої допомоги №0904-25/08/25 від 25.08.2025 року (надалі – Договір), за яким адвокат зобов`язався надавати за дорученням клієнта юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором. Відповідно до умов Додаткової угоди №1 від 25.08.2025 та Акту №1/1 виконання робіт від 11.09.2025 сторони погодили, що Адвокатське об`єднання надало правничу допомогу, а Позивач прийняв вказані послуги на загальну суму 15 000,00 грн. На підставі викладеного, Позивач просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення ТОВ «Інкам Фінанс» на користь Виконавчого комітету Таврійської міської ради витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.
Судом встановлено, що 25.08.2025 між Адвокатським об`єднанням «Адвокатська сім`я Лисенко» (далі - Об`єднання) та Виконавчим комітетом Таврійської міської ради (далі – Клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги №0904-25/08/25 від 25.08.2025 року (далі – Договір) відповідно до п.1.1. якого, Об`єднання надає правничу допомогу Клієнту у господарських справах приводу недопоставлених нафтопродуктів, та з усіх питань, предметно пов`язаних з цим.
Відповідно до п. 3.1 - 3.2 Договору, за правову допомогу Клієнт сплачує Об`єднанню гонорар, який узгоджується в додаткових угодах по кожній окремій судовій справі. Об`єднання заявляє дану суму гонорару до компенсації Клієнту судом за рахунок Відповідачів у випадку вирішення справи на його користь. Клієнт оплачує гонорар протягом 3 (трьох) днів з моменту підписання акту. Сторони можуть погодити інший порядок оплати гонорару і його розмір. 
Згідно з п. 1 та п. 2 Додаткової угоди №1 від 25.08.2025 до цього Договору Об`єднання надає Клієнту правничу допомогу щодо стягнення на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкам Фінанс» (код за ЄДРПОУ 40308189) заборгованості щодо недопоставки за Договором №0011-СК-Д від 02.10.2023. Гонорар Об`єднання за правничу допомогу в суді складає 15 000 грн. 
Відповідно до Акту №1/1 від 11.09.2025 виконання робіт за договором про надання послуг правничої допомоги №0904-25/08/25 від 25.08.2025 у суму гонорару входить: 
-оплата послуг адвоката за написання позовної заяви про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкам Фінанс» (код за ЄДРПОУ 40308189) заборгованості щодо недопоставки за Договором №0011-СК-Д від 02.10.2023 - 5 годин.; 
-оплата послуг адвоката за підготовку та подання заяв, скарг, клопотань чи інших процесуальних документів у ході розгляду справи - 5 годин.
Вказані вище договір, Додаткова угода та Акт підписані та скріплені печатками з обох сторін.
На підставі Акту №1/1 від 11.09.2025 виконання робіт за договором про надання послуг правничої допомоги №0904-25/08/25 від 25.08.2025, ВК Таврійської міської ради здійснив на користь АО «Адвокатська сім`я Лисенко» оплату на суму 15 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №148 від 02.10.2025.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч. 2 ст. 244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" закріплено перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги: - договір про надання правової допомоги; - довіреність; - ордер; - доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Частиною 3 ст. 26 Закону встановлено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Згідно зі ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України). 
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява №19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У додатковій постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 916/1777/19 зазначено, що вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження надання ТОВ “ВІК “Хітлайн” правової допомоги заявником надано: копію договору про надання правничої допомоги №0904-25/08/25 від 25.08.2025, копію Акту здавання-приймання послуг №1/1 від 11.09.2025, копію Додаткової угоди №1 від 25.08.2025 року, копію платіжної інструкції №148 від 02.12.2025.
Судом встановлено, що Позивачем надано до матеріалів справи належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу пов`язаних з розглядом цієї справи в сумі на суму 15 000,00 грн., яка є співмірною з заявленими позовними вимогами.
Відповідач заперечень щодо визначеного розміру адвокатських витрат Позивача суду не надав.
Разом з тим, враховуючи, що заявлені позовні вимоги у цій справі рішенням суду від 29.12.2025 задоволено частково, то суд вважає за можливе витрати на професійну правничу допомогу покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає сума в розмірі 13 318,21 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до стаття 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 232 ГПК України, судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови та судові накази.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява Виконавчого комітету Таврійської міської ради від 08.01.2026 про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 126, 129, 232, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, – 
ВИРІШИВ:

1. Заяву Виконавчого комітету Таврійської міської ради від 08.01.2026 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
2. Прийняти додаткове рішення та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Інкам Фінанс” (вул.Каховська, буд. 11-А, каб. № 8, м. Запоріжжя, 69096; код ЄДРПОУ 40308189) на користь Виконавчого комітету Таврійської міської ради (вул.Франка Івана, буд.29, м. Таврійськ, Каховський район, Херсонська область, 74988; код ЄДРПОУ 21296418) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 318 (тринадцять тисяч триста вісімнадцять) грн. 21 коп. Видати наказ після набрання додатковим рішенням чинності.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч. 3 та ч. 5 ст. 244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 241 ГПК України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.