П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/36069/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Димерлія О.О.,
суддів Шляхтицького О.І., Вербицької Н.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.11.2025 року у справі №420/36069/25 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови ВП №79198236 від 14.10.2025 року про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.
У С Т А Н О В И В:
23 жовтня 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі – позивач, пенсійний орган) звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просило:
- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №79198236 від 14.10.2025 року про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.
Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що Головним управлінням внесено відомості про виконання рішення суду у справі №420/16947/25 до реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. У свою чергу, рішення суду в частині виплати пенсії буде здійснена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 року №821. Разом з цим, незважаючи на виконання судового рішення Головним управлінням в межах повноважень, старшим державним виконавцем безпідставно винесено постанову про накладення штрафу. 
За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 21 листопада 2025 року прийнято судове рішення, яким у задоволенні позову Головного управління ПФУ в Одеській області відмовлено у повному обсязі.
Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Головним управлінням не надано доказів щодо здійснених перерахунків на виконання рішення суду у справі №420/16947/25. Враховуючи викладене, суд попередньої інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. є правомірною, прийнятою відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням ПФУ в Одеській області (далі – скаржник) подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що листом Головного управління про надання інформації стосовно виконання рішення суду у справі №420/16947/25 повідомлено відповідача про обставини, які унеможливлювали виконання судового рішення, а саме з огляду на відсутність технічної можливості, у зв`язку з чим старшим державним виконавцем неправомірно притягнуто боржника до відповідальності за невиконання рішення суду без поважних причин.
В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як з`ясовано колегією суддів, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.07.2025 року у справі №420/16947/25, зокрема:
«Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.02.2020 року, 01.02.2021 року, 01.02.2022 року та 01.02.2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО109336 від 07.02.2025 року про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року та 01.01.2023 року.».
28.08.2025 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі №420/16947/25.
25.09.2025 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі виконавчого листа №420/16947/25 від 28.08.2025 року відкрито виконавче провадження №79198236. (а.с.9)
06.10.2025 року до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скеровано лист Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №1500-0405-5/166016 про виконання рішення суду. (а.с.6)
14.10.2025 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову ВП №79198236 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду.(а.с.11)
Спірним у даній справі є правомірність прийняття постанови старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.10.2025 року про накладення на ГУ ПФУ штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні №79198236.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон України №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно із приписами частини першої статті 18 Закону України № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
У відповідності до частини третьої статті 18 Закону України № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону та накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Положеннями частин першої та другої статті 63 Закону України № 1404-VIII передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
Згідно до статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у установлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Аналізуючи наведені положення законодавства України в контексті цієї справи слід зазначити, що накладення штрафу за невиконання рішення є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.
У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.
Отже, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, установлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження» можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Як слідує зі змісту листа від 06.10.2025 року №1500-0405-5/166016, обґрунтовуючи належність своїх дій в частині виконання судового рішення, Головне управління ПФУ в Одеській області вказувало про таке:
«Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.07.2025 року у справі №420/16947/25, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.02.2020 року, 01.02.2021 року, 01.02.2022 року та 01.02.2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО109336 від 07.02.2025 року про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року та 01.01.2023 року.
Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 року №821 (далі – постанова Кабінету Міністрів України №821). 
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №821 установлено, що видатки на виплату перерахованих пенсій за рішеннями суду, які набрали законної сили після набрання чинності цією постановою, здійснюються після введення в експлуатацію доопрацьованої Пенсійним фондом України інформаційної системи для ведення обліку видатків на виплату судових рішень за джерелами їх фінансування.
Як зазначав пенсійний орган, після доопрацювання інформаційних систем для ведення обліку видатків на виплату судових рішень за джерелами їх фінансування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.07.2025 року у справі №420/16947/25, буде виконано в межах покладених повноважень.». (а.с.6)
Разом з цим, судова колегія вказує, що 17.07.2025 року набрав чинності Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 року №821.
При цьому, згідно із пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 року №821 Пенсійному фонду України доручено не пізніше ніж до 1 вересня 2025 року забезпечити доопрацювання інформаційних систем для ведення обліку видатків на виплату судових рішень за джерелами їх фінансування.
Тобто, з 17.07.2025 року в Україні запроваджено новий порядок виконання судових рішень про призначення (перерахунок) пенсій шляхом ведення обліку нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій за джерелами їх фінансування, фактична реалізація якого розпочнеться після доопрацювання Пенсійним фондом України інформаційних систем для ведення такого обліку (до 01.09.2025 року - згідно із пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 року № 821).
Апеляційний суд зауважує, що судове рішення у справі №420/16947/25 в порядку та у спосіб, які встановлені таким рішенням, станом на 14.10.2025 року залишалось не виконаним відповідачем в повному обсязі з підстав, які пенсійний орган пояснює саме технічними причинами, зумовленими не доопрацюванням Пенсійним фондом України інформаційних систем для ведення обліку нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій за джерелами їх фінансування.
Водночас, судова колегія звертає увагу, що вище вказаним Порядком №821 лише тимчасово відтерміновано здійснення видатків на виплату перерахованих пенсій за рішеннями суду – до введення в експлуатацію доопрацьованої Пенсійним фондом України інформаційної системи для ведення обліку видатків на виплату судових рішень за джерелами їх фінансування.
У свою чергу, як правильно зазначено окружним адміністративним судом, матеріали справи не містять доказів того, що зазначені вище приписи Порядку №821 унеможливили в спірному періоді виконання рішення суду в частині здійснення перерахунку (нарахування) пенсії та визначення сум доплат у вигляді різниці між розміром призначеної/перерахованої пенсії на виконання судового рішення.
За таких обставин, посилання відповідача на відсутність введеної в експлуатацію доопрацьованої Пенсійним фондом України інформаційної системи для ведення обліку нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій за джерелами їх фінансування є безпідставним та не може виправдовувати бездіяльність у вказаній вище частині виконання судового рішення.
Слід зазначити, що обов`язок доведення поважності причини невиконання у повному обсязі судового рішення покладається на боржника, який повинен надати належні та переконливі докази наявності такої поважної причини.
Водночас, боржником не надано відомостей щодо неможливості виконання зобов`язання та не наведено причин поважності невиконання рішення суду у визначений судом спосіб та у встановлений виконавцем строк, зокрема, постановою про відкриття виконавчого провадження.
Апеляційний суд наголошує, що пенсійний орган зобов`язаний надавати державному виконавцю докази, які підтверджують невиконання рішення суду з поважних причин, проте, таких доказів Головним управлінням не надано ані відповідачу, ані до суду першої та апеляційної інстанцій.
Означене свідчить про невиконання боржником судового рішення у справі №420/16947/25 без поважних причин, що є законодавчо передбаченою підставою для накладення на позивача штрафу відповідно до приписів статті 75 Закону України «Про виконавче провадження».
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що спірна постанова про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду є правомірною та не підлягає скасуванню.
З огляду на викладене вище, колегія суддів уважає, що суд попередньої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права.
У відповідності до ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись ст. 287, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.11.2025 року у справі №420/36069/25 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови ВП №79198236 від 14.10.2025 року про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач 		О.О. Димерлій	
Судді	  	О.І. Шляхтицький   Н.В. Вербицька