Справа № 161/19725/25
Провадження № 2/162/60/2026

ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
02 лютого 2026 року      селище Любешів

Любешівський районний суду Волинської області у складі:
головуючого - судді Савича А. С.,
за участю секретаря Гичук О. М.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» через свого представника Шкапенка О.В. 24.09.2025 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, будучи клієнтом Акціонерного товариства «Акцент-Банк», відповідачка 16.12.2024 уклала кредитний договір № АВН0СТ155101734385579241 щодо надання їй кредиту в розмірі 22000,00 грн строком на 36 місяців (до 15.12.2027) зі сплатою процентів у розмірі 85% річних. Кредитний договір складається із заяви клієнта та графіку погашення кредиту. Акціонерне товариство «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі відповідно до умов договору. Відповідачка зі своєї сторони взяті на себе кредитні зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку із чим станом на 24.09.2025 має заборгованість в загальній сумі 27367,30 грн, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 20957,32 грн, заборгованості по відсоткам в сумі 6179,61 грн та заборгованості по пені в сумі 230,37 грн. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачці SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання. На теперішній час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав Акціонерного товариства «Акцент-Банк». Посилаючись на наведені обставини та положення статей 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, статей 599, 610, ч. 2 ст. 615, статей 629, 1050, 1054 ЦК України, просить стягнути на свою користь із відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати по справі.
Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.10.2025 цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Камінь-Каширського районного суду Волинської області (а.с.42).
Ухвалою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 06.11.2025 цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Любешівського районного суду Волинської області (а.с.49). 
Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 04.12.2025 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с.56).
У відкладене на 14 год 00 хв 02.02.2026 судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк», не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка відзив на позовну заяву не подала.
За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України).
За правилом частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Виходячи із положень ч.6, п.2 ч.7 ст.128, ч.1 ст.131 ЦПК України відповідачка  ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про розгляд справи, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України відзиву до суду не подала, а тому суд ухвалює рішення на підставі доказів, наданих позивачем.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов такого висновку. 
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 28.11.2021 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Акціонерному товаристві «Акцент-Банк» (а.с.8).
Наведе свідчить, що ОСОБА_1 є клієнтом Акціонерного товариства «Акцент-Банк».
Відповідачка 16.12.2024 підписала електронним підписом паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» (а.с.9).
Того ж дня ОСОБА_1 та Акціонерне товариство «Акцент-Банк» дистанційно, в електронній формі у відповідності до Законом України «Про електронну комерцію», уклали договір № АВН0СТ155101734385579241 про надання послуги «Швидка готівка» (а.с.10-12).
Кредитний договір становлять заява про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ155101734385579241 від 16.12.2024, Умови та правила надання банківських послуг, Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту.
За умовами договору: сума кредиту - 22000,00 грн, строк кредиту – 36 місяців з 16.12.2024 – 15.12.2027, процентна ставка (фіксована) - 85% на рік, розмір щомісячного платежу – 1720,94 грн.
Платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту - № 4323347324085775.
Загальна вартість кредиту – 61953,09 грн.
Перерахування Акціонерним товариством «Акцент-Банк» кредитних коштів в сумі 22000,00 грн на банківський рахунок відповідачки підтверджується меморіальним ордером №TR.42631973.69829.65455 від 16.12.2024 (а.с.14).
За розрахунком Акціонерного товариства «Акцент-Банк» відповідачка станом на 29.04.2025 має заборгованість в загальній сумі 27367,30 грн, з них: 20957,32 грн – тіло кредиту, 6179,61 грн – відсотки, 230,37 грн – пеня (а.с.13,зворот).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У частині 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).
Статтю 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі – Закон).
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно з ч.ч.3, 4, 6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
За змістом ч.ч.1, 2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Досліджені в справі докази свідчать, що укладений між Акціонерним товариством «Акцент-Банк» та відповідачкою ОСОБА_1 кредитний договір відповідає приписам Закону України «Про електронну комерцію», у ньому визначені усі істотні умови для такого виду договорів.
Відповідачка не спростувала існування між нею та Акціонерним товариством «Акцент-Банк» кредитних правовідносин та отримання за цим договором кредитних коштів.
Після підписання договору у його сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування.
Розрахунком заборгованості, підтвердженим банківською випискою, стверджено невиконання відповідачкою умов договору кредиту, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість.
Складові заборгованості по тілу кредиту в сумі 20957,32 грн та відсотках в сумі 6179,61 грн відповідають умовам договором та є підставними, тому в цій частині вимог позов підлягає повному задоволенню.
Стосовно нарахованої позивачем і заявленої до стягнення суми заборгованості по пені в розмірі 230,37 грн, суд враховує такі законодавчі приписи.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на території України введений воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває нині і це є загальновідомим фактом.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, вимога позивача про стягнення з відповідачки пені не ґрунтується на вимогах Закону, оскільки прострочення відповідачкою виконання грошового зобов`язання за кредитним договором відбулося у період дії на території України воєнного стану, тому заявлена вимога у цій частині задоволенню не підлягають.
При розгляді справи суд відповідно до вимог статей 10, 12, 13 ЦПК України керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Дослідженими у справі доказами повно та об`єктивно доведено, що відповідач взятого на себе зобов`язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків за його користування не виконувала, тим самим порушила умови договору, у зв`язку із чим у неї утворилась заборгованість в загальній сумі 27136,93 грн (20957,32 + 6179,61), яка підлягає стягненню на користь позивача в примусовому порядку.
Разом з цим, не підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідачки пені через її невідповідність вимогам закону.
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.
За змістом ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із платіжним дорученням від 24.09.2025 № 6005315507985 позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн.
Ціна позову становить 27367,30. За наслідками розгляду справи судом стягнуто із відповідача на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» 27136,93 грн.
Судом задоволено позовні вимоги на суму 27136,93 грн, отже з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі (27136,93*2422,40/27367,30) 2402,01 грн.
Ураховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 279, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ155101734385579241 від 16.12.2024 у розмірі 27136 (двадцять сім тисяч сто тридцять шість) гривень 93 копійки.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» 2402 (дві тисячі чотириста дві) гривні 01 копійка у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Дата складення повного судового рішення 02.02.2026.
Учасники справи:
Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», місцезнаходження: вул. Батумська, 11, м. Дніпро, код ЄДРПОУ 14360080.
Представник позивача: Шкапенко Олександр Віталійович, місцезнаходження: вул. Батумська, 11, м. Дніпро, РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідачка: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Любешівського районного суду 
Волинської області         А.С. Савич