Справа № 138/2294/25
Провадження №:1-кп/138/88/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2026 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника   адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченої   ОСОБА_5 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів Подільського міськрайонного суду кримінальне провадження № 12025020160000204 від 23.04.2025 по обвинуваченню 
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Могилів-Подільський Вінницької області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня, непрацюючої, одруженої, на утриманні малолітня дитина – 2012 року народження, паспорт – НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України раніше несудимої, -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», здійснювала незаконну діяльність щодо зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів.
Зокрема, ОСОБА_5 перебуваючи на замісній підтримувальній терапії, як наркозалежна, 12 червня 2025 року у приміщені КНП «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» за адресою: вул. Полтавська, 89/2, м. Могилів-Подільський Вінницької області, отримала для власного вживання таблетки «Метафін ІС» до складу яких входить наркотичний засіб - метадон, частину з яких зберігала при собі з метою збуту та у подальшому з корисливих мотивів збула за наступних обставин.
Так, 12.06.2025 приблизно о 10 год. 48 хв. ОСОБА_5 , знаходячись у фойє магазину ТОВ «АТБ-Маркет» за адресою: вул. Гоголя, 2/8, м. Могилів-Подільський Вінницької області, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут наркотичних засобів, з метою отримання матеріальної винагороди, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до якої діяльність з обігу наркотичних засобів на території України обмежено, збула за грошову винагороду в сумі 600 гривень особі під вигаданими анкетними даними ОСОБА_6 шість таблеток, які відповідно до висновку експерта від 24.06.2025, містять в своєму складі наркотичний засіб – метадон, що відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, загальна маса метадону в яких становить 0,1328 г.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.307 КК України – незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів.
Суд вважає дану кваліфікацію вірною.
Крім цього, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, всупереч законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», 26 червня 2025 року у приміщені КНП «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» за адресою: вул. Полтавська, 89/2, м. Могилів-Подільський Вінницької області, отримала для власного вживання таблетки «Метафін ІС» до складу яких входить наркотичний засіб - метадон, частину з яких зберігала при собі з метою збуту та у подальшому з корисливих мотивів збула за наступних обставин.
Так, 26.06.2025 приблизно о 10 год. 30 хв. ОСОБА_5 , знаходячись у фойє магазину ТОВ «АТБ-Маркет» за адресою: вул. Гоголя, 2/8, м. Могилів-Подільський Вінницької області, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут наркотичних засобів, з метою отримання матеріальної винагороди, повторно, в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до якої діяльність з обігу наркотичних засобів на території України обмежено, збула за грошову винагороду в сумі 1000 гривень особі під вигаданими анкетними даними ОСОБА_6 десять таблеток, які відповідно до висновку експерта від 22.07.2025, містять в своєму складі наркотичний засіб – метадон, що відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, загальна маса метадону в яких становить 0,219 г.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.307 КК України – незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинений повторно.
Суд вважає дану кваліфікацію вірною.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5  вину за ч.1, ч.2 ст.307 КК України визнала. Підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті. Пояснила, що знаходиться в скрутному матеріальному становищі, не працює через стан здоров`я, потребує вартісного лікування, в тому числі оперативного, тому вирішила продати таблетки, які отримує в КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ», як особа, яка перебуває на обліку з приводу замісної підтримуючої терапії. Двічі продала таблетки особі на прізвисько « ОСОБА_7 », який запевнив її, що також перебуває на замісній терапії але в м. Києві та немає змоги поїхати отримати ліки. Підтвердила, що для полегшення свого стану (знеболення) інколи вживає канабіс шляхом куріння. В скоєному розкаюється. Просила суворо не карати та не позбавляти волі, врахувати її стан здоров`я, а також те, що у них з чоловіком на утриманні дочка 2012 року народження. Чоловік постійно працює, щоб утримувати їх сім`ю, теж хворіє, інших родичів, які б могли допомогти з вихованням дитини немає. 
Оскільки обвинувачена ОСОБА_5 та інші учасники судового розгляду погоджуються з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним допит свідків, дослідження документів кримінального провадження, а обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням характеризуючих особу обвинуваченої матеріалів.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого нею злочини, особу винної та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання. 
Злочини передбачені ч.1, ч.2 ст.307 КК України є тяжкими злочинами.
Обвинувачена ОСОБА_5 згідно ст.89 КК України раніше несудима, за місцем проживання характеризується позитивно, одружена, на утриманні неповнолітня дитина 2012 року народження. 
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів. 
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин. При цьому суд дійшов висновку, що ті життєві обставини в яких опинилась обвинувачена, її стан здоров`я, знаходяться в об`єктивному зв`язку з мотивом вчинення кримінальних правопорушень. 
Стосовно позиції сторони захисту в частині наявності активного сприяння у розкритті злочину, суд виходить з того, що Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 (справа 288/1158/16-к) сформульовано висновок про критерії активного сприяння розкриттю злочину та визначено, що під такою обставиною слід розуміти дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням у розкритті злочину.
Враховуючи фактичні обставини скоєних кримінальних правопорушень, спосіб їх виявлення, зміст показань обвинуваченої в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не встановлено обставин, які б дали суду підстави дійти висновку про наявність активного сприяння в розкритті кримінального правопорушення обвинуваченою. 
Згідно ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У постанові від 03.02.2021 (справа № 629/2739/18) Верховний Суд звернув увагу на те, що частина перша статті 69 КК надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин першої та/або другої статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України відноситься до злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та їх суспільна небезпека полягає у поширенні та впливу наркоманії на свідомість людей, їх мораль та спосіб життя.
В ході судового розгляду встановлені обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття (засудження протиправної поведінки та готовність до виправлення), а також вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин (обвинувачена вчинила кримінальні правопорушення з метою отримання грошових коштів необхідних для лікування, при цьому не бажала поширенню наркоманії, оскільки вважала, що збуває наркотичний засіб особі, яка перебуває, як і вона, на замісній терапії), тому зазначені обставини у своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
На підставі викладеного, враховуючи особу обвинуваченої – по місцю проживання характеризується позитивно, одружена, на утриманні та вихованні малолітня дитина 2012 року народження, стан здоров`я останньої (перебуває на Д-обліку, має ряд тяжких захворювань, потребує лікування, в тому числі оперативного), беручи до уваги, що вчиненийзлочин не є злочином насильницького характеру, корупційним злочином чи злочином, спрямованим проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції даної статті, у виді позбавлення волі без додаткового покарання у виді конфіскації майна.
Покарання зач. 1 ст. 307 КК України призначити у виді позбавлення волі в межах санкції даної статті, а остаточне покарання за сукупністю злочинів, з врахуванням ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань.
Прийшовши до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та призначення покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально, суд вважає за необхідне з метою забезпечення виконання вироку залишити застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до вступу вироку в законну силу. 
На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речовий доказ слід скасувати. Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України. 
Згідно з ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.
Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (ч. 2 ст. 96-1 КК України).
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ухвали Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01.07.2025, мобільний телефон марки Орро A 16 S, модель СРН 2271 блакитного кольору IMEI: 1) НОМЕР_2 ; 2) НОМЕР_3 в середині з двома сім картами: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , чохол, визнано речовим доказом (знаряддя вчинення злочину).
Згідно ст.ст.122, 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.
Керуючись ст.ст.100, 122, 124, 129, 174, 373-376 КПК України, суд 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5  визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, призначити покарання:
- за ч.1 ст.307 КК України – у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі;
- за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України – у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі без конфіскації майна.
Згідно ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5  визначити шляхом часткового складання призначених покарань у виді 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі без конфіскації майна. 
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання та затримання ОСОБА_5 .
Запобіжний захід ОСОБА_5  до набрання вироком законної сили, залишити раніше застосований у виді цілодобового домашнього арешту.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання  ОСОБА_5  зарахувати попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 26.06.2025 по 27.06.2025 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
У строк відбуття покарання  ОСОБА_5 , на підставі ч.7 ст.72 КК України, зарахувати період перебування під цілодобовим домашнім арештом з 27.06.2025 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.
Скасувати арешт накладений на речові докази.
Речові докази: грошові кошти в сумі 1000 гривень купюрами номіналом 500 гривень, серія АЕ 7044663; 200 гривень, серія БУ 1391651; 200 гривень, серія ГВ 1071438; 50 гривень, серія АВ 1702833; 20 гривень, серія ДН 1017279; 20 гривень, серія АР 7193447; 5 гривень, серія ЮЄ 1179054; 5 гривень, серія УЙ 5809932, які передані на зберігання АБ «Укргазбанк» відділення №220/01– повернути ГУНП у Вінницькій області;
- 6 таблеток метафіну з вмістом метадону, запаковану пачку цигарок Давідоф, 10 таблеток метафіну з вмістом метадону, пристрій для куріння, який складається з двох частин полімерних пляшок, 1 таблетка метадону (напис Інтерхім), які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, згідно квитанції – знищити; 
- 2 CD-R диски із записом з камер відеонагляду магазину АТБ, що знаходяться при матеріалах кримінального провадження-залишити при матеріалах кримінального провадження №12025020160000204 від 23.04.2025. 
- мобільний телефон марки Орро A 16 S, модель СРН 2271 блакитного кольору IMEI: 1) НОМЕР_2 ; 2) НОМЕР_3 в середині з двома сім картами: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , чохол, які передано до кімнати зберігання речових доказів Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, згідно квитанції – конфіскувати в дохід держави.
Понесені по справі процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи в сумі 15153 (п`ятнадцять тисяч сто п`ятдесят три) гривні 80 копійок стягнути з  ОСОБА_5  на користь держави.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку. 

Суддя:         ОСОБА_1