Справа № 939/970/25                                                                         Головуючий в суді І інстанції - Стасенко Г.В.
Провадження № 33/824/4534/2025                                                  Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
21 листопада 2025 року                                                                                                   м. Київ
 
Київський апеляційний суд
в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Чолака І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Чолака І.І. на постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 08 серпня 2025 року,  
 
в с т а н о в и в:
Постановою судді Бородянського районного суду Київської області від 08 серпня 2025 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.  
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він  07 квітня 2025 року, о 20-й годині 20 хвилин в селищі Бородянка Бучанського району Київської області по вул. Центральній, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем ''Audi Q7", реєстраційний номер НОМЕР_1 , огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія з використанням приладу "Drager Alcotest 6820, результат огляду 1,90 % , чим порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 07 квітня 2025 року о 20 год. 20 хв. вселищі Бородянка Бучанського району Київської області по вул. Центральній, 242 керуючи автомобілем ''Audi Q7", реєстраційний номер НОМЕР_1 , не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та скоїв з`їзд у котлован, при ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.12.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. 
Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
У апеляційній скарзі захисника Чолака І.І. вказано, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що судом допущено неповноту та однобічність встановлення обставин, які мають значення для справи. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам захисника, викладеним в заяві про закриття провадження у справі, а також було відмовлено в необхідності встановлення місцезнаходження пояснень, які були додані до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №834449, але відсутні в матеріалах справи №939/971/25, а також відмовлено в виклику для дачі пояснень в якості свідків інспектора СРПП ВП №2 Бучанського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_2 та старшого інспектора Велицького В.О., які були очевидцями ДТП та в подальшому склали адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 . Вказав, що суд, приймаючи до уваги схему місця ДТП не зазначив про те, що схема, яка додана до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №834449, містить в собі інформацію про те, що в момент настання ДТП наявні недоліки в утриманні вулично - шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП, а саме котлован, який займав практично дві смуги проїзної частини та був обладнаний лише одним наказовим дорожнім знаком 4.8 - об`їзд перешкоди з лівого боку, який був встановлений з порушенням норм ДСТУ Б В.2.6-133. Також захисник вказав на те, що  факт алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не заперечував взагалі і надав пояснення в суді, що він вживав алкоголь на протязі дня, так як має проблеми з тиском, у зв`язку з чим випив коньяк, однак на момент ДТП автомобілем він не керував, а за кермом знаходився  ОСОБА_3 , він же перебував в автомобілі в якості пасажира, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_4 , яка бачила, що її чоловік ОСОБА_1 в обід передав автомобіль ОСОБА_3 , а також показами свідка ОСОБА_5 , який бачив кермувальника ОСОБА_3 , пасажирів ОСОБА_1 та його малолітнього сина. Вказав, що посилання суду на відеозапис, на якому ОСОБА_1 нібито на місці події визнавав факт керування автомобілем є абсурдним, оскільки останній не визнавав факт перебування за кермом, а лише представився власником автомобіля і пояснив як відбулось ДТП. Разом з тим, вказує, що працівники поліції не встановили особу, яка керувала автомобілем в момент настання ДТП, і під час складання матеріалів жодного разу не звернулись до ОСОБА_1 як до водія.  

Також вказав, що фотоматеріали долучені до справи, не містять в собі відомості про індивідуальні ознаки автомобіля, його розташування і ситуацію навколо, оскільки в справі наявне лише одне фото чорно - білого кольору, на якому можливо розпізнати лише дах невідомого автомобіля, і на ньому відсутня будь - яка інформація, яка б вказувала на час та місце здійснення даного фотознімка. Вважає, що посилання судді на відтворений відеозапис події з портативного відео реєстратора працівника поліції несе однобічний звинувачувальний характер, оскільки відео починається з моменту освідування працівниками поліції ОСОБА_1 , тобто не встановлено та не зафіксовано водія ''Audi Q7", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який здійснив ДТП. Крім того, вказав, що суддя першої інстанції надав перевагу поведінці та відповідям ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції, та відкидає покази надані ним під час судового розгляду справи, хоча ОСОБА_1 в протоколі зазначив, що надасть пояснення в суді і відмовився його підписувати. За таких обставин, захисник просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП,  у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 

Вислухавши пояснення:
ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;
вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника Чолака І.І. до задоволення не підлягає  з наступних підстав.
    Висновки судді про доведеність події правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130  та ст. 124 КУпАП за обставин, наведених у постанові та доведеність вини  ОСОБА_1 у їх вчиненні стверджуються зібраними у справі доказами. На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення  ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП із накладенням на нього стягнення за цією статтею. Також суд дійшов вірного висновку про необхідність закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
 Так, суддею вірно встановлено та наведено в постанові, що  ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а ПДР, оскільки керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Також суддею вірно встановлено порушення ОСОБА_1 вимог п.12.1 ПДР, що призвело до пошкодження транспортного засобу.
  При цьому адміністративне стягнення  ОСОБА_1 призначено в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП та у відповідності до положень ст. ст. 23, 33 КУпАП. З вказаним видом адміністративного стягнення апеляційний суд погоджується, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки.
Так, з доводів апеляційної скарги захисника Чолака І.І. та пояснень, наданих ОСОБА_1 та його захисником в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції вбачається, що фактично ОСОБА_1 заперечується факт керування ним транспортним засобом.
Разом з тим, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції про обставини вчинення ДТП під час якого останній пояснив, що їхав та не побачив перешкоди. При цьому, за весь час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 жодного разу не вказав на те, що за кермом транспортного засобу перебував його брат, а не він. На думку суду даний відеозапис є належним та допустимим доказом, що підтверджує вину ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст. 124 КУпАП.
Що стосується доводів про те, що в момент настання ДТП були наявні недоліки в утриманні вулично - шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП, то суд звертає увагу на те, що з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що котлован був обгороджений та перед котлованом були наявні інформаційно вказівні та наказові знаки.
Відтак, приймаючи рішення у справі суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1   у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП. При цьому, жодних обґрунтованих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції апеляційна скарга захисника не містить.  
Наведене у своїй сукупності вказує на те, що справа була розглянута судом першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно. Постанова судді Бородянського районного суду Київської області від 08 серпня 2025 року щодо ОСОБА_1  відповідає вимогам закону, підстав для скасування чи зміни цієї постанови суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу захисника Чолака І.І. без задоволення.   
Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника Чолака І.І. залишити без задоволення. 
Постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 08 серпня 2025 року щодо  ОСОБА_1  залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                О.П. Свінціцька