ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року	Львів	Справа № 300/7613/24 пров. № А/857/9293/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Шавеля Р.М.,
суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській обл. на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.11.2024р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській обл. про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Матуляк Я.П., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 05.11.2024р., м.Івано-Франківськ; дата складання повного рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

04.10.2024р. (згідно відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:
визнати протиправним та скасувати рішення відповідача Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України в Дніпропетровській обл. № 926160199994 від 04.09.2024р. про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового отримання судді у відставці;
стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. (а.с.1-5).

Розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.18-19).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.11.2024р. заявлений позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення відповідача ГУ ПФ України в Дніпропетровській обл. № 926160199994 від 04.09.2024р.; зобов`язано пенсійний орган провести з 01.01.2024р. перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Івано-Франківського апеляційного суду № 04-12/52-24 від 27.08.2024р., з урахуванням раніше проведених виплат; вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.22-25).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ГУ ПФ України в Дніпропетровській обл., який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.35-38).
Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що довідка № 04-12/52-24 від 27.08.2024р., видана Івано-Франківським апеляційним судом, не надає позивачу права на проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці з 01.01.2024р., а лише містить інформацію про відповідний розмір, визначений Законом України про Державний бюджет станом на 01.01.2024р. 
Окрім цього, починаючи з січня 2021 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, становить 2102 грн. Статтею 7 Закону України № 3460-ІХ від 09.11.2023р. «Про Державний бюджет на 2024 рік» (надалі – Закон № 3460-IX) передбачено, що у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді складає – 2102 грн., тобто, на рівні 2020 року. 
Отже, зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з 01.01.2024р. не відбулося. 
Відтак, у пенсійного органу відсутні правові підстави для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача, оскільки з 01.01.2024р. не відбулось зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. 

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, позивач ОСОБА_1 є суддею у відставці, перебуває на обліку в ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл., отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.
На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.07.2024р. у справі №300/3003/24 Івано-Франківським апеляційним судом ОСОБА_1 видано довідку № 04-12/52-24 від 27.08.2024р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.10).
Згідно зазначеної довідки станом на 01.01.2024р. грошова винагорода ОСОБА_1 , яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 266464 грн., у тому числі: посадовий оклад 166540 грн.; доплата за вислугу років (60 %) - 99924 грн. 
28.08.2024р. ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. із заявою про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Івано-Франківського апеляційного суду № 04-12/52-24 від 27.08.2024р.
В зв`язку з впровадженням принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсій, вказана заява розглянута ГУ ПФ України в Дніпропетровській обл., за результатами розгляду якої прийнято рішення № 926160199994 від 04.09.2024р. (а.с.11).
Вказаним рішенням відповідач відмовив позивачу у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Івано-Франківського апеляційного суду № 04-12/52-24 від 27.08.2024р. з тих підстав, що суддівська винагорода судді, який працює на відповідній посаді, не збільшувалася.

Приймаючи рішення по справі та частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що станом на дату призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання спірне питання врегульовано положеннями Закону України № 1402-VIII від 02.06.2016р. «Про судоустрій і статус суддів» (надалі – Закон № 1402-VIII).
Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року. Указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій.
Отже, підставою для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є зміна розміру складових суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді.
Підставою для вчинення пенсійним органом дій, спрямованих на такий перерахунок, може бути як відповідна заява судді у відставці та додані до неї документи, так і надіслана відповідним органом (після відповідної взаємодії відповідних суб`єктів владних повноважень між собою) до пенсійного органу довідка про суддівську винагороду.
Отже, довідка № 04-12/52-24 від 27.08.2024р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, отримана відповідачем.
Після надходження оновленої довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом 01.01.2024р., відповідач повинен був провести перерахунок пенсії позивача.
Відтак, оскаржуване рішення відповідача щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача на підставі довідки № 04-12/52-24 від 27.08.2024р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, є протиправним та підлягає до скасування.
Зважаючи на висновки суду щодо протиправності рішення відповідача, з метою ефективного захисту та поновлення порушеного права, суд відповідно до вимог ст.9 КАС України, вважав за необхідне зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01.01.2024р. на підставі довідки Івано-Франківського апеляційного суду № 04-12/52-24 від 27.08.2024р., з урахуванням раніше проведених виплат.

Наведені висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права, з наступних підстав.

Ключовим питанням для вирішення спірних правовідносин у цій справі є наявність законних підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з урахуванням довідки Івано-Франківського апеляційного суду № 04-12/52-24 від 27.08.2024р., виданої з урахуванням поточного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік». Суть спору полягає у визначенні, який саме прожитковий мінімум, установлений цим Законом, підлягає застосуванню при обчисленні суддівської винагороди для цілей перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці - загальний прожитковий мінімум для працездатних осіб чи спеціальний, передбачений для визначення базового розміру посадового окладу судді, а також у з`ясуванні, чи є інформація, зазначена в довідці про суддівську винагороду, визначальною для встановлення відповідного прожиткового мінімуму при здійсненні перерахунку.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст.130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.

У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
В преамбулі Закону № 1402-VIII зазначено, що цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.
Згідно ч.2 ст.135 Закону № 1402-VIII суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом.
Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.
Відповідно до ч.3 ст.135 Закону № 1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Згідно з ч.5 ст.135 Закону № 1402-VIII суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 25.01.2008р. затверджено Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України (надалі - Порядок № 3-1).
Відповідно до п.2 розділу І цього Порядку заява про призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 1) подається до управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаних управлінь (далі - органи, що призначають щомісячне довічне утримання) через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи (далі - уповноважена особа).
Пунктом 6 розділу IV Порядку № 3-1 визначено, що заява про перерахунок щомісячного довічного утримання та довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) (далі - довідка про суддівську винагороду) або довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України у відставці (додаток 3) подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.
У разі надсилання заяви і документів для перерахунку щомісячного довічного утримання поштою, днем звернення за перерахунком вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви (абз.3 п.6 розділу IV Порядку № 3-1).
Відповідно до п.9 розділу IV Порядку № 3-1 перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.
Пунктом 2 розділу ІІ Порядку № 3-1 визначено, що до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.
Згідно з п.2 розділу ІІІ Порядку № 3-1 для призначення (перерахунку) щомісячного довічного утримання подаються оригінали документів.
Відповідно до п.8 розділу ІV Порядку № 3-1 орган, що приймає рішення про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, не пізніше 10 днів після винесення рішення інформує особу про перегляд щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням його розміру або про відмову в перегляді щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Відтак, правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни розміру грошового утримання або складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Такий перерахунок є похідним від законодавчо визначених умов оплати праці діючих суддів і має здійснюватися лише у разі нормативного перегляду елементів суддівської винагороди.

Як вбачається з положень Закону № 1402-VIII, розмір посадового окладу судді, який є базовою складовою суддівської винагороди, безпосередньо залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зазначене обумовлює необхідність визначення, який саме прожитковий мінімум підлягає застосуванню - загальний чи спеціальний, передбачений для визначення базового розміру посадового окладу судді.

Відповідно до ст.46 Конституції України визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження тощо наведено у Законі України № 966-XIV від 15.07.1999р. «Про прожитковий мінімум» (надалі - Закон № 966-XIV)
За визначенням, наведеним у ст.1 Закону № 966-XIV, прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Статтею 4 Закону № 966-XIV передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.
Статтею 7 Закону № 3460-ІХ встановлено, що з 1 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 гривень. При цьому, для визначення базового розміру посадового окладу судді встановлено прожитковий мінімум у розмірі 2102 гривні.

Отже, відповідно до Закону № 3460-IX з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102 гривні саме для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді.

Таким чином, суд першої інстанції помилково не врахував, що з 01.01.2024р. положення ст.7 Закону № 3460-ІХ встановили окрім прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн, спеціальний прожитковий мінімум, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 грн.
Відповідно, зміни розміру складових суддівської винагороди діючих суддів з 01.01.2024р. не відбулося, оскільки величина, що використовується для обчислення посадового окладу суддів, залишилась незмінною.

Таким чином, підстави для підвищення суддівської винагороди працюючого судді, а отже, і для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, відсутні.

Слід зазначити, що питання наявності підстав для застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом про Держбюджет станом на 1 січня календарного року, для розрахунку посадового окладу судді було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду.
Так, у постанові від 24.04.2025р. по справі № 240/9028/24 Велика Палата Верховного Суду зазначила наступне:
«Безсумнівно, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі № 966-XIV. Цим Законом закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум. І приписами цього Закону судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.
Водночас, законодавець починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік не встановлював прожитковий мінімум стосовно суддів як соціальної демографічної групи. Окремими приписами цих законів встановлювався на 1 січня відповідного календарного року саме прожитковий мінімум для працездатних осіб для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 гривні.
Отже, цими законами не встановлювалася розрахункова величина, відмінна від тієї, що визначена спеціальним законом для визначення розміру суддівської винагороди, а власне визначалася ця величина - встановлювався грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді».

З метою встановлення чіткого критерію вирішення судами спорів щодо застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів починаючи із 2021 року Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13.07.2023р. у справі № 280/1233/22 та від 21.03.2024р. у справі № 620/4971/23, і зазначила про те, що починаючи з 2021 року, в законах про Державний бюджет України на відповідний рік встановлювався на 1 січня відповідного календарного року грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.
З огляду на зазначені положення КАС України, керуючись правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 24.04.2025р. у справі № 240/9028/24, у 2024 році для визначення базового розміру посадового окладу судді, який враховується при розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, повинен застосовуватись прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до Закону № 3460-IX, а саме: 2102 грн.

Разом з тим, у виданій Івано-Франківським апеляційним судом довідці № 04-12/52-24 від 27.08.2024р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суддівська винагорода для визначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 обчислена із прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3028 грн., що суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 24.04.2025р. у справі № 240/9028/24.

Беручи до уваги вищевказану зміну правової позиції Великою Палатою Верховного Суду, колегія суддів доходить висновку, що у спірних правовідносинах відсутні підстави вважати рішення відповідача протиправним.

Зважаючи на те, що для визначення базового розміру посадового окладу судді, який враховується при розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, повинен застосовуватись прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до Закону № 3460-IX у розмірі 2102 грн., та те, що з 01.01.2024р. не відбулась зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивачу на підставі довідки Івано-Франківського апеляційного суду № 04-12/52-24 від 27.08.2024р.

З огляду на викладене вище, колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення ГУ ПФ України в Дніпропетровській обл. № 926160199994 від 04.09.2024р. про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є правомірним та скасуванню не підлягає.

Колегія суддів додатково зауважує, що довідка № 04-12/52-24 від 27.08.2024р. про суддівську винагороду, видана Івано-Франківським апеляційним судом, є виконанням судового рішення у справі № 300/3003/24, ухваленого між позивачем та Івано-Франківським апеляційним судом за участі третьої особи ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. Зазначене рішення має преюдиційне значення лише щодо встановлення факту обов`язку суду видати таку довідку. Однак воно не звільняє пенсійний орган від обов`язку перевіряти відповідність зазначених у довідці даних вимогам чинного законодавства на момент здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.
Апеляційний суд наголошує, що довідка про суддівську винагороду не є безумовною підставою для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зазначений у ній розмір суддівської винагороди може бути врахований лише за умови, що він визначений відповідно до вимог чинного на момент здійснення перерахунку законодавства, у тому числі з урахуванням установленого Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді. Якщо ж сума, зазначена у довідці, не відповідає нормативно визначеним критеріям обчислення суддівської винагороди, вона не може слугувати підставою для перерахунку, а сам факт видачі довідки не створює для пенсійного органу обов`язку здійснювати перерахунок довічного грошового утримання з урахуванням такого розміру.
Зазначене повністю узгоджується з підходом Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 12.06.2024р. у справах № 380/9798/23 та № 380/9974/23, від 20.06.2024р. у справі № 520/9891/23, а також від 26.05.2025р. у справі № 420/32864/24, згідно з яким сама по собі видана довідка про розмір грошового забезпечення не гарантує врахування зазначеного в ній розміру під час подальшого перерахунку в повному обсязі.
Такий підхід підкреслює необхідність дотримання збалансованого та обґрунтованого підходу до процесу перерахунку довічного грошового утримання, який передбачає не лише захист прав осіб, що отримують відповідні виплати, але й дотримання принципів законності, правової визначеності, пропорційності та фінансової стабільності держави. Зазначений баланс є необхідною умовою функціонування системи соціального забезпечення, що має ґрунтуватися на єдності правових підстав для перерахунку та можливостях бюджетного фінансування, аби гарантувати справедливість, передбачуваність і сталість правовідносин у цій сфері.

Отже, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, неправильно застосував положення ст.ст.135, 142 Закону № 1402-VIII, ст.7 Закону № 3460-IX і дійшов помилкового висновку по суті спору.

Оцінюючи в сукупності наведене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що останній не підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що призвело до помилкового вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

З огляду на результат апеляційного розгляду та в силу приписів ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви не підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 ; суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ ПФ України у Дніпропетровській обл.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.243, ст.311, п.2 ч.1 ст.315, п.4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській обл. задовольнити.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.11.2024р. в адміністративній справі № 300/7613/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській обл. про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, спонукання до вчинення певних дій, - відмовити.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви не підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 ; суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. Б. Хобор  	
Дата складання повного судового рішення: 12.01.2026р.