Справа № 560/15101/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

20 січня 2026 року	м. Хмельницький	
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті ( в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу від 13.08.2025 №089611.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у періоди 22.06.2025, 29.06.2025, 05.07.2025, 06.07.2025 та 13.07.2025 транспортний засіб, який підлягав перевірці, фактично не здійснював перевезень. У зазначені дні позивач, як водій, перебував на відпочинку, тому відповідно до Закону України “Про автомобільний транспорт” на нього не міг бути накладений штраф. 
Відповідач подав відзив, у якому позов не визнає. Зазначає, що оскаржена постанова прийнята правомірно, оскільки стосовно позивача як перевізника встановлене порушення вимог закону в частині відсутності визначених законом документів на час перевірки. 
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. 
При вирішенні спору суд виходить з такого. 
Згідно зі ст. 2 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III (Закон №2344III) законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, Законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень. Нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, шляхів сполучення, організації безпеки руху, охорони громадського порядку, пожежної безпеки, санітарні та екологічні вимоги, що діють на транспорті, є обов`язковими для власників транспорту і громадян, які користуються послугами транспорту та шляхами сполучення. 
Відповідно до ст.18 Закону №2344-III з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю. 
Абзац 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ передбачає, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Статтею 48 Закону №2344-ІІІ передбачені документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення. Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. 
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. 
З аналізу вищевикладеного вбачається, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів фактично не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідності наявності, у тому числі інших документів, передбачених законодавством. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 лютого 2020 по справі № 820/4624/17. 
Пунктом 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Положення №340) визначено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Пунктом 1.3 Положення №340 встановлено, що вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ). 
Згідно із пунктом 6.4 розділу VI Положення №340 у разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, Перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності (додаток 4). 
Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів визначено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010 (далі - Інструкція № 385). 
Пунктом 1.4 Інструкції передбачено, що контрольний пристрій (тахограф) - це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР. 
Положеннями пункту 3.3 Інструкції №385 передбачено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів. 
Отже, відповідно до п. 3.3. Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, повинен мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у необхідній кількості, або особисту картку водія, або роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом. Пунктами 3.5, 3.6 Інструкції № 385 передбачено, що перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, щодо кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії. 
Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа. 
Згідно з ч. 8 ст. 53 Закону №2344-III водії транспортних засобів (при виконанні міжнародних перевезень), що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії відомості роботи тахографа. 
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке. 
Посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті 15.07.2025 на автодорозі Н-25 174 км проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки RENAULT номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , який виконував функції водія. 
Перевіркою встановлено, що під час перевезення вантажу у водія/перевізника були відсутні щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку/тахокарти за 22.06.2025, 29.06.2025, 05.07.2025, 06.07.2025, 13.07.2025 за відсутності бланків підтвердження діяльності за ці дні, чим порушені вимоги статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", що відображено у акті №ОАР051292 від 15.07.2025. 
У акті позивач зазначив про те, що "не було з собою листів. Забув папку з листами" 
У матеріалах справи також є копія товарно - транспортної накладної від 15.07.2025, з якої вбачається, що позивач виконував функції перевізника, а також тахокарти за 21, 23 -28, 30 червня 2025, 1-4, 7 - 12, 14 -15 липня 2025.
13.08.2025 начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області розглянутий зазначений акт, інші матеріали перевірки, та на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України “Про автомобільний транспорт” прийнята спірна постанова про накладення на позивача як перевізника адміністративно - господарського штрафу 17000 грн. за порушення вимог ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". 
Позивач посилається на те, що 22.06.2025, 29.06.2025, 05.07.2025, 06.07.2025, 13.07.2025 перевезення вантажів ним не здійснювались. До позову позивач надав копії бланків підтвердження діяльності, у яких зазначається про те, що у вказані проміжки часу у ці дати він знаходився у відпустці або на відпочинку. 
Відповідно до п. 6.4 розділу VI Положення №340 у разі нездійснення перевезень у певні дні перевізник зобов`язаний заповнити бланк підтвердження діяльності, який водій зобов`язаний зберігати протягом 28 днів, а перевізник - протягом 12 місяців. 
Встановлено, що ОСОБА_1 у цьому випадку виступав одночасно і як автомобільний перевізник і як водій транспортного засобу, що підтверджує його безпосередню відповідальність за забезпечення наявності, ведення та зберігання тахокарт, бланків підтвердження діяльності та інших, передбачених законом документів. 
Що стосується посилання позивача на те, що під час розгляду матеріалів справи він надав бланки підтвердження діяльності за відповідні дні, суд витребував у відповідача матеріали розгляду справи про порушення позивачем вимог законодавства про автотранспорт. З наданих суду документів вбачається, що копії бланків підтвердження діяльності у цих матеріалах відсутні. 
Відсутність документів на час перевірки належними доказами не спростована і не заперечується самим позивачем у акті. 
Водночас, адміністративно-господарська відповідальність виникає в першу чергу у зв`язку з непред`явленням документів під час перевірки, що передбачено Законом України “Про автомобільний транспорт”, Положенням №340 та Інструкцією №385. 
Відтак, належними доказами не спростовується те, що станом на момент проведення перевірки водієм/перевізником не було пред`явлено уповноваженій особі Укртрансбезпеки бланк (бланки) підтвердження діяльності за 22.06.2025, 29.06.2025, 05.07.2025, 06.07.2025, 13.07.2025, у які водієм не здійснювались перевезення вантажу, а також тахокарти за ці дні. Зазначене є підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу, передбаченого абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України “Про автомобільний транспорт”. 
Водночас, факт подальшого оформлення документів або надання їх вже після виявлення порушення не усуває сам факт порушення, оскільки адміністративно-господарська відповідальність настає саме за непред`явлення документів у момент перевірки, а не за їх відсутність як таку. 
Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 01 лютого 2024 у справі №600/3906/22-а. 
Отже, оскільки відсутність документів на час перевірки належними доказами не спростовано, висновки відповідача та постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу є правомірними, а позов таким, що не підлягає задоволенню. 
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністратвиного позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 20 січня 2026 року

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) 	
Відповідач:	Державна служба України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області (вул. Соборна, 75,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 39816845) 	

Головуючий суддя 		І.С. Козачок