Справа №521/8795/25
Провадження №2/521/567/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року
Хаджибейський районний суд м.Одеси у складі
головуючого судді – Мурзенка М. В. 
при секретарі – Корнієнко Л. В.
за участю позивача – ОСОБА_1 
представника позивача – адвокатки Хижняк А.В.
відповідачки – ОСОБА_1 (в режимі відео конференції)
представника відповідачки – адвоката Лісниченка Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хаджибейського районного суду м. Одеси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи: Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради органу опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, –

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року до Хаджибейського районного суду м. Одеси звернувся  ОСОБА_1  з позовом до  ОСОБА_1 , за участю третьої особи: органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, у якому просив суд:
1. Зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не чинити перешкод мені, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вихованні, спілкуванні та побаченні з моїм сином: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
2. Встановити ОСОБА_1 для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такі способи участі:
- визначити спосіб участі позивача в вихованні сина шляхом безперешкодного, необмеженого спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, якими користується дитина, кожен вівторок, четвер, неділю з 19:00 год до 20:00 год, з урахуванням його розпорядку дня зайнятості (дотримання графіку навчання і тренувань) на час перебування дитини з матір`ю за кордоном;
- у випадку приїзду та перебування позивача на територію іншої держави за місцем тимчасового проживання дитини, встановити зустрічі позивачу з малолітнім сином з урахуванням його індивідуального розпорядку дня, графіку навчання, тренувань та інших занять, шляхом особистого спілкування, включно з можливістю перебування дитини з ночівлею разом з батьком один раз на квартал (з 1 по 10 число відповідного місяця);
- у випадку приїзду та перебування дитини на територію України, встановити зустрічі позивача з дитиною, з урахуванням розпорядку дня, зайнятості (дотримання графіку навчання та тренувань) шляхом перебування дитини разом з батьком два рази на місяць по сім календарних днів з ночівлею за місцем проживання батька;
- надати можливість спільного відпочинку батька із сином (на морі, в горах, оздоровчих, відпочивальник центрах, курортах, еко-садибах, заміських клубах, тощо) два рази на календарний рік по сім календарних днів кожен раз, без урахування часу на дорогу до місця відпочинку, незалежно від графіку систематичних побачень.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2001 року. Від даного шлюбу у сторін народились діти – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Через те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси 10 червня 2024 року у справі №947/439/24 шлюб було розірвано. Малолітній ОСОБА_2 на даний час проживає разом із матір`ю – Відповідачем, за межами території України, а саме у м. Дублін, Ірландія. Останнім часом між сторонами виникли суперечки та непорозуміння, пов`язані з реалізацією батька свого права на участь у вихованні дитини. Спроби Позивача мирним шляхом врегулювати питання щодо належної участі у житті та вихованні сина залишилися безрезультатними через небажання Відповідача співпрацювати. Замість пошуку компромісу, Відповідач чинить штучні перешкоди у спілкуванні батька з дитиною, ігноруючи потреби останнього у спілкуванні з обома батьками. Позивач неодноразово намагався встановити нормальний емоційний та психологічний зв`язок із сином, забезпечував його матеріально, висловлював бажання брати активну участь у його вихованні, розвитку та догляді. Однак вказані дії не знаходять розуміння з боку Відповідача, що призводить до систематичного порушення батьківських прав Позивача, передбачених Сімейним кодексом України. У зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою.
Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 03.06.2025 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, та призначено справу до судового розгляду на 29.07.2025 року. 
Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 29.07.2025 року по справі було зобов`язано Хаджибейську районну адміністрацію Одеської міської ради, як орган опіки та піклування надати письмовий висновок щодо розв`язання спору.
Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 26.08.2025 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.10.2025 року.
Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2025 року визнано обов`язковою явку позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_1 для дачі особистих пояснень в судовому засіданні; зобов`язано відповідачку ОСОБА_1 забезпечити присутність дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у судовому засіданні, роз`яснено сторонам право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із застосуванням власних технічних засобів за допомогою системи «ВКЗ» (https://vkz.court.gov.ua/) модулю «Електронний суд» (https://id.court.gov.ua/).
В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, пояснив суду, що хоче спілкуватися та бачитись з дитиною, але дійти згоди з відповідачкою робить це неможливим. Також повідомив, що у жовтні 2025 року приїздив до країни, де наразі перебуває дитина разом з мамою, але зустрічі проводились тільки тоді, коли матері було зручно, зазначив, що з відповідачкою зовсім не спілкується вже півроку. Питання відносно сина вирішують через їх спільну доньку. Виразив готовність підлаштовуватись під розклад дитини.
Представник  позивача – адвокатка Хижняк А.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, при винесені рішення просив врахувати інтереси дитини.
Відповідачка –  ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції) у судовому засіданні проти участі батька у вихованні та спілкування з дитиною не заперечувала, зазначила, що ніколи не чинила перешкоди батьку у спілкуванні з сином. Також, вказала, що у дитини є режим та графік відвідування занять, та на вихідних є свої плани, які також треба враховувати, дитина має власний телефон, яким користується без обмежень, змінювати місце проживання, в т.ч. повертатись в Україну з дитиною, не планує.
Представник відповідачки – адвокат Лісниченко Л.О. у судовому засіданні при винесенні рішення по справі просив врахувати інтереси дитини. Позицію клієнтки підтримав вказав, що матір не заперечує проти зустрічей батька з сином. 
Представник Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради органу опіки та піклування у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не відомі. 
В судовому засіданні була заслухана думка дитини ОСОБА_2 ( в режимі відеоконференції), який пояснив суду, що проживає разом із матір`ю в Ірландії, з батьком постійно спілкується декілька разів на тиждень, батько йому телефонує, цікавиться його життям та успіхами, приїздив до нього в жовтні на день народження та подарував йому ноутбук.
Справу розглянуто в змішаній (електронній та паперовій) формі.
Суд, вислухавши пояснення сторін, думку дитини, дослідивши матеріали справи, доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. 
Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 2001 року.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10.06.2024 року по справі № 947/439/24 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 було розірвано, що підтверджується копією вказаного рішення. (копія наявна у матеріалах електронної справи)
Сторони по справі є батьками  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 11008. (копія наявна в матеріалах електронної справи)
З відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України вбачається, що ОСОБА_2 в період з січня 2022 року неодноразово виїжджав за кордон, останній раз— 24.07.2024 року в напрямку виїзду з України.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що малолітній – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на час розгляду справи проживає разом з матір`ю у м. Дублін, Ірландія, місцем проживання позивача – ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .
В матеріалах електронної справи містяться відомості про те, що ОСОБА_4 навчається в школі «Georges Hill» м. Дублін у п`ятому класі.
Також в матеріалах електронної справи міститься розклад навчального 2025-2026 року, з якого вбачається, що навчальний рік триває з 28 серпня 2025 року по 26 червня 2026 року, протягом якого наявні періоди канікул: з 27 по 31 жовтня 2025 року, з 19 грудня 2025 року по 05 січня 2026 року, з 27 березня 2026 року по 12 квітня 2026 року.
З пояснень відповідачки вбачається, що подібний розклад є усталеним, протягом навчального року діти мають канікули протягом останнього тижня жовтня, різдвяні канікули з третього тижня грудня по перший тиждень січня включно, великодні канікули протягом двох тижнів (тиждень до Великодня, тиждень після Великодня).
Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання ним інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Згідно зі статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Згідно із частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом справ даної категорії обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
У пункті 100 рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13) та у пункті 76 рішення Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383) зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.
Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.
Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини ( рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року).
Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачиться на шкоду інтересам дитини.
З матеріалів справи вбачається, що Хаджибейською районною адміністрацією Одеської міської ради органу опіки та піклування суду надано лист, в якому зазначено про неможливість надання висновку про способи участі ОСОБА_1 у вихованні його малолітнього сина ОСОБА_2 через перебування дитини разом із матір`ю за межами країни в м. Дублін, Ірландія.
Суд зауважує, що спілкування між сторонами по справі є утрудненим через особистий конфлікт, стосунки з дитиною батько підтримує, сторони визнають, що дитина регулярно спілкується з батьком телефоном, відповідач не створює перешкод такому спілкуванню.
Також суд враховує усталений режим дитини, зміна якого має бути заздалегідь спланована та відповідати її інтересам.
При розгляді справи, суд виходить з найкращих інтересів дитини, що полягають, по-перше, в збереженні її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; в забезпеченні її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.
Рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першочергово повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору.
Враховуючи найкращі інтереси дитини, суд доходить висновку про необхідність встановити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 :
особисте щоденне спілкування з сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 :
-в період з 20 по 30 липня кожного року;
-в період з 20 по 23 грудня кожного року;
-в період з вівторка по п`ятницю включно наступного тижня після Великодня, що відзначається за західним християнським обрядом (в 2026 році— 05 квітня 2026 року).
Такий порядок спілкування забезпечує батькові можливість проводити з сином час без шкоди для навчального процесу, враховує інтереси матері щодо спільного проведення часу з сином під час канікул.
Враховуючи вік дитини, нормальні відносини між дитиною та позивачем, суд доходить висновку, що найбільш комфортним для дитини буде особисте спілкування з батьком без присутності матері. 
Виходячи з того, що батько дитини не має постійного житла в населеному пункті за місцем постійного проживання дитини, суд не вбачає за можливе визначити можливість ночівлі дитини за місцем тимчасового перебування батька та вважає за доцільне визначити час спілкування дитини з батьком протягом вказаних періодів з 09 год. 30 хв. до 20 год. 30 хв. за місцевим часом з покладенням на батьків дитини обов`язків передавати дитину під фізичну опіку одне одному з урахуванням часу на спілкування дитини з батьком, встановленим судом.
Сторони мають докласти зусиль для дотримання в присутності дитини загальноприйнятих правил спілкування та не допускати в присутності дитини конфліктів.
Суд зауважує, що сторони зобов`язані діяти добросовісно, в т.ч. планувати свій час та час дитини таким чином, щоб дотримуватись встановленого судом графіку побачень батька з дитиною. Встановлений судом графік побачень дитини з батьком може бути змінений лише за взаємною згодою сторін з дотриманням найкращих інтересів дитини, а за відсутності такої згоди— судом за позовом одного з батьків.
Суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог в частині встановлення порядку спілкування дитини з батьком у вигляді спільного відпочинку батька з дитиною (на морі, в горах, оздоровчих, відпочивальник центрах, курортах, еко-садибах, заміських клубах, тощо) два рази на календарний рік по сім календарних днів кожен раз, без урахування часу на дорогу до місця відпочинку незалежно від графіку систематичних побачень, оскільки визначення можливості такого відпочинку з урахуванням конкретних життєвих обставин (місця такого відпочинку, його часу та тривалості) може мати місце виключно з згодою обох батьків з дотриманням інтересів дитини. Визначення судом можливості батьку наперед одноосібно вирішувати зазначені питання порушує принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, встановлений ст. 141 СК України.
З вказаних міркувань не підлягають також задоволенню позовні вимоги в частині встановлення порядку спілкування дитини з батьком у випадку приїзду та перебування дитини на територію України, шляхом встановлення зустрічей позивача з дитиною, з урахуванням розпорядку дня, зайнятості (дотримання графіку навчання та тренувань) шляхом перебування дитини разом з батьком два рази на місяць по сім календарних днів з ночівлею за місцем проживання батька.
Суд також не вбачає правових підстав для задоволення позову в частині вимог про встановлення графіку спілкування батька з дитиною засобами поштового, телефонного, електронного та іншого зв`язку, оскільки суду не надано доказів на підтвердження наявності перешкод у позивача в спілкуванні з сином в такий спосіб.
Так, з пояснень ОСОБА_5 вбачається, що він вільно спілкується з батьком декілька разів на тиждень, з пояснень відповідачки вбачається, що дитина має свій власний телефон, яким користується без обмежень.
Також суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідачки не чинити позивачу перешкод у вихованні, спілкуванні та побаченні з дитиною, оскільки позивач не надав доказів на порушення його права у спілкуванні з сином та доказів на підтвердження наявності перешкод у спілкуванні з дитиною, сам лише факт відсутності згоди батьків щодо порядку спілкування з дитиною того з батьків, хто проживає окремо, не свідчить про створення йому перешкод в спілкування та участі у вихованні дитини.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог, а саме в сумі 605 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 258-259, 267, 268 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов – задовольнити частково.
Встановити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 :

особисте спілкування без присутності матері, щоденно, з 09 год. 30 хв. до 20 год. 30 хв. за місцевим часом в наступні періоди:
в період з 20 по 30 липня кожного року;
в період з 20 по 23 грудня кожного року;
в період з вівторка по п`ятницю включно наступного тижня після Великодня, що відзначається за західним християнським обрядом (в 2026 році— 05 квітня 2026 року).

Зобов`язати ОСОБА_1 не пізніше 09 год. 30 хв. (за місцевим часом) відповідного дня передавати дитину, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під фізичну опіку ОСОБА_1 за місцем проживання ОСОБА_1 .
Зобов`язати ОСОБА_1 не пізніше 20 год. 30 хв. (за місцевим часом) відповідного дня передавати дитину, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під фізичну опіку ОСОБА_1 за місцем проживання ОСОБА_1 .

В задоволенні позову в іншій частині – відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги – після закінчення його апеляційного перегляду, якщо за його результатами рішення було залишено без змін. 
Повний текст рішення складений 10 лютого 2026 року. 

Головуючий: