Справа № 214/8723/25
3/214/110/26
П О С Т А Н О В А
Іменем України
12 січня 2026 року        м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді – Євтушенка О.І., за участі: секретаря судового засідання – Попкової Ю.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції відносно:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця смт. Казанка, Казанківського району Миколаївської області, взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, який має середньо-спеціальну освіту, працюючого монтажником на ТОВ «РУДОМАЙН», маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, –

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2025 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 за №433330 від 25.08.2025, складений у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 24.08.2025 о 23:26 год. ОСОБА_1 керував електросамокатом марки «JET», номер НОМЕР_2 , за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. 200-річчя Кривого Рогу, біля буд. 14А, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується оглядом на місці події за допомогою приладу DRAGER arhk-0052, тест №1622, результат позитивний – 1,94%о. З результатом проведеного огляду ОСОБА_1 згоден. У провину ОСОБА_1 ставиться порушення п.2.9 «а» ПДР України.
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 24.08.2025 він святкував День незалежності України та випивав спиртні напої. Коли настав час повертатися додому, він побачив, що вже настала комендантська година. Будучи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на вулиці, він вирішив звернутися до поліції за допомогою, оскільки боявся самостійно пересуватись у цей час. Він не пам`ятає достеменно всіх подій, оскільки перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та хвилювався, боячись потрапити у небезпечну ситуацію. Патрульні провели огляд за допомогою алкотестера та склали протокол про адміністративне правопорушення. Він наголошував, що не створював жодної загрози дорожньому руху, не керував електросамокатом як транспортним засобом, який знаходився поруч. Через сильне сп`яніння ОСОБА_1 не усвідомлював повністю своїх дій, перебуваючи у фізичному та моральному стані, який обмежував його здатність оцінювати ризики та обставини, повідомляючи працівникам патрульної поліції, що він намагався спробувати керувати електросамокатом. Він очевидно не міг фізично керувати електросамокатом, оскільки ледь тримався на ногах, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, що підтверджується відеозаписом подій. Його намір полягав виключно в тому, щоб убезпечити себе під час комендантської години, оскільки він перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та хвилювався за власну безпеку та безпеку оточуючих. Він добровільно звернувся до поліції за допомогою. Крім того, він надав до суду копії документів, характеристику з місця роботи, а також письмові заперечення, які просить врахувати при прийнятті рішення по справі, а також те, що він ніколи не притягувався до адміністративної або кримінальної відповідальності.
Суд, врахувавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оглянувши фрагменти відеозаписів на диску DVD-R, дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
У розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу ст.ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.
Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях як учасника дорожнього руху, складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Склад адміністративного правопорушення – це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.
Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, буде мати місце при наявності об`єктивної сторони, що передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення – факт керування транспортним засобом та/або перебування особи, яка керує транспортним засобом, у стані сп`яніння, що встановлено за результатами проходження огляду у встановленому законом порядку на вимогу поліцейського, за умови очевидної наявності ознак сп`яніння. Саме наявність/відсутність таких підстав зумовлює правомірність/неправомірність дій працівників поліції щодо вимоги пройти огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку. При цьому, склад правопорушення за ст.130 КУпАП передбачає наявність спеціального суб`єкта – водія.
Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР України водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно зі ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з наявною інформацією, зафіксованою на відеозаписі подій, виклик працівників поліції був здійснений особисто ОСОБА_1 з метою забезпечення його безпечного супроводу до місця проживання через неможливість самостійного пересування в комендантську годину у зв`язку з сильним алкогольним сп`янінням. Під час тривалого з`ясування обставин не було встановлено факт керування електросамокатом як транспортним засобом у стані сп`яніння, що підтверджувався б належними і достатніми доказами, що зафіксовано на відеозаписі події та підтверджено працівниками патрульної поліції (clip_1, час - 00:04:08).
Згідно з висновками Верховного Суду у справі за №216/5226/16-а, провадження
№2-а/216/33/17, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, зокрема встановлення вини особи у його вчиненні, підтвердженої належними та допустимими доказами. Не підтвердження вини особи такими доказами, навіть за наявності фактів правопорушення, не створює правових підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від
26 червня 2019 року у справі №536/1703/17.
Тож зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, обов`язок довести вказані обставини, покладено на орган, який ініціює притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Як роз`яснено у п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від
23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Окрім того, Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу у просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Таким чином керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу у рух та зворушення з місця.
Знаходження біля транспортного засобу або у транспортному засобі, який не перебуває в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. 
Сам по собі факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння поруч з електросамокатом, не може свідчити про вчинення останнім правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Положеннями ст.7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення поза розумним сумнівом (рішення ЄСПЛ “Авшар проти Туреччини”). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Судом безпосередньо встановлено, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про безпосереднє керування ОСОБА_1 електросамокатом марки «JET», №510446, як транспортним засобом, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. 200-річчя Кривого Рогу, біля буд. 14А, у стані алкогольного сп`яніння.
Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 , які зафіксовані на відеозаписі, про можливість керування електросамокатом, враховуючи його фізичний стан, який очевидно не свідчив про здатність останнього здійснити такі дії.
Всі інші надані суду докази, додані до протоколу, суд оцінює критично, як такі що не спростовують зроблених судом висновків. 
Таким чином, у діях ОСОБА_1 відсутні об`єктивні та суб`єктивні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що унеможливлює його притягнення до адміністративної відповідальності за зазначеною нормою.
Аналізуючи у сукупності викладені в протоколі обставини, докази у справі, суд встановив, що матеріали справи поза розумним сумнівом не доводять факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками: керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, тому суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.
Керуючись ст.ст.130 ч.1, 245, 247 ч.1 п.1, 252, 280, 283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І.Євтушенко