Справа № 451/132/26
Провадження № 1-кп/451/61/26 

ВИРОК
іменем України
03 лютого 2026 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області
в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 
секретар с/з ОСОБА_2 
Справа № 451/132/26
розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження в залі суду в м. Радехів обвинувальний акт, у кримінальному провадженні № 12026142280000008 від 16.01.2026 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка-Бузька, Львівської області, громадянина України, із середньо - спеціальною освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, офіційно не працюючого (працює підсобним робітником на будівництві), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27- ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -
встановив:
29.01.2026 з Радехівського відділу Шептицької окружної прокуратури Львівської області, у відповідності до вимог ст. ст. 283, 301, 302 КПК України, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12026142280000008 від 16.01.2026 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України з клопотанням начальника Радехівського відділу Шептицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про його розгляд у спрощеному провадженні.
Вивчивши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали судом встановлено, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальними проступками.
Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Так, підозрюваному ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. У вказаній заяві захисник - адвокат - ОСОБА_5 підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності. Прокурор ОСОБА_6 впевнився у добровільності згоди ОСОБА_3 на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
До обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані: письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження; матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості.
Судом, у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України, визнано можливим розглядати обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.
При цьому у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
З огляду на викладене, органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини кримінальних проступків, які не оспорюються учасниками судового провадження:
Так, в серпні 2023 року, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, маючи умисел на пособництво у виготовлені завідомо підробленого документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, а саме посвідчення водія, бланк якого затверджений Постановою КМУ № 844 «Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 16.09.2020, та виконуючи пособницькі дії в підробленні такого документу, що видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою подальшого його використання, звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, якій надав свої анкетні дані та особисту фотографію з метою виготовлення цією особою посвідчення водія на його ім`я із внесенням відомостей про право на керування категорією «В». Невстановлена досудовим розслідуванням особа (особи) після отримання від ОСОБА_3 необхідних анкетних даних, із нанесенням реквізитів ТСЦ 8042 у посвідченні водія серії НОМЕР_1 , у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, за допомогою відповідної комп`ютерної техніки та інших засобів виготовила підроблений офіційний документ - посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , внісши до нього завідомо недостовірні відомості про право на керування категорією В, при цьому посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_3 не видавалось.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України - пособництво у підробленні офіційного документа, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його використання.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 – 16.01.2026, близько 13:00 год., керуючи автомобілем марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , будучи зупиненим співробітниками СРПП ВП № 1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області на автодорозі, що знаходиться в с. Вузлове, по вул. Залізнична, Шептицького району Львівської області, діючи умисно, свідомо передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання таких, з метою уникнення відповідальності за керування транспортним засобом без відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, на законну вимогу поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Шептицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_7 , пред`явив йому бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 . видане Територіальним сервісним центром Міністерства внутрішніх справ № 8042 від 25.11.2025 року на ім`я ОСОБА_3 , яке згідно облікових даних Єдиного державного реєстру МВС відомості відсутні та яке виготовлено не поліграфічним підприємством, що здійснює виготовлення бланків типових документів, не відповідає аналогічним документам даного типу та даний бланк виконаний термодруком з використанням термопринтера, чим використав завідомо підроблений документ.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України - пособництво у підробленні офіційного документа, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його використання та кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінальних проступків, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінальних проступків, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України як пособництво у підробленні офіційного документа, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його використання, а також за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.
Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, які згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та щирому розкаянні у вчиненому; обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, враховує його характеристику.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкиттю кримінальних проступків.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкцій ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу, та на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді штрафу, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та відповідає загальним засадам призначення покарання.
Цивільний позов не заявлений.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до норми частини дев`ятої статті 100 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку. 
Питання про скасування арешту на майно накладеного на підставі ухвали слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 20.01.2026 вирішити в порядку ч.4 ст.174 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд -
ухвалив :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27- ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;
- за ч. 4 ст. 358 КК України виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи (висновок експерта № СЕ-19/114-26/1275-ДД від 23.01.2026) - 3 565,60 грн.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 20.01.2026 (справа № 451/68/26) - скасувати.
Речові докази: - оптичний диск DVD-R з чотирма відео файлами: «бкxhh», «х7duv», «py0g9», «wk0ll» з нагрудної камери за 16.01.2026, який згідно постанови про визнання предмета речовим доказом від 20.01.2026 визнаний речовим доказом та зберігається при матеріалах кримінального провадження № 12026142280000008 від 16.01.2026 - зберігати при матеріалах кримінального провадження;
- посвідчення водія НОМЕР_1 від 25.11.2025, видане Територіальним сервісним центром Міністерства внутрішніх справ на ім`я ОСОБА_3 , яке поміщено у полімерний пакет №0643754 «Експертна служба» МВС та згідно постанови про визнання предмета речовим доказом від 16.01.2026 визнаний речовим доказом та зберігається у ВП №1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області, що знаходиться в м. Радехів, вул. Львівська, 9, Львівської області - зберігати при матеріалах кримінального провадження № 12026142280000008 від 16.01.2026;
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.
Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя	ОСОБА_8