ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" січня 2026 р. Справа №907/1033/25
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді О.С. Скрипчук
суддів Н.А. Галушко О.І. Матущак,
секретар судового засідання Постолатій В.Р.,
розглянувши матеріали апеляційної скарги Рахівської міської ради б/н від 10.12.2025 (вх. № 01-05/3675/25 від 10.12.2025)
на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 27.11.2025 (Повний текст ухвали складено 03.12.2025, суддя Д.Є. Мірошниченко.)
у справі №907/1033/25
за позовом: Рахівської міської ради
до відповідача: Комунального підприємства «Рахівтепло»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області
про: стягнення 4 500 000,00 грн
за участю представників: 
від позивача: Череміська Н.П.
від відповідача: Бернар І.І.
від третьої особи: Станкович В.І.
ВСТАНОВИВ:
Рахівська міська рада звернулася до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Комунального підприємства «Рахівтепло» про стягнення поворотної фінансової допомоги в розмірі 4 500 000,00 грн.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 27.11.2025 позов Рахівської міської ради до Комунального підприємства «Рахівтепло» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області, про стягнення 4 500 000,00 грн залишено без розгляду.
Так, місцевий суд після подання позивачем 05.11.2025 заяви про розгляд справи без участі представника Рахівської міської ради, відклав підготовче засідання через неможливість розгляду справи без участі уповноваженого представника позивача та документів, які суд витребував, і, як наслідок, визнав явку представника позивача в підготовче засідання обов`язковою.
Суд першої інстанції зазначив, що заявлені позивачем підстави для відкладення судового засідання 27.11.2025 не можуть вважатися поважними, оскільки жодним доказом не підтверджено перебування працівника юридичного відділу Рахівської міської ради Череміської Н.П. на лікарняному, як і не повідомлено про період, з якого такий працівник перебуває на лікарняному. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позивач не довів обставину неможливості подання витребуваних судом доказів та його участі в підготовчому засіданні 27.11.2025.
За таких обставин, за висновком суду, зважаючи на те, що позивач сам ініціював розгляд господарським судом справи № 907/1033/25 та був обізнаний про розгляд справи, то відповідно останній, як добросовісний суб`єкт господарювання повинен був сприяти у якнайшвидшому розгляді судом справи № 907/1033/25, в тому числі шляхом надання необхідних документів на вимогу суду та забезпечення явки свого представника у засідання по справі.
Оскільки представник позивача не надав у строк до 26.11.2025 витребувані судом документи та 27.11.2025 не з`явився в підготовче засідання, тоді як його явка була визнана обов`язковою, місцевий суд дійшов висновку про залишення позову у справі № 907/1033/25 без розгляду. 
Не погодившись з ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 27.11.2025 Рахівська міська рада звернулась до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 10.12.2025 (вх. № 01-05/3675/25 від 10.12.2025) у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апелянт зазначає, що Рахівська міська рада вперше звернулася з клопотанням про перенесення судового засідання. Дана справа має суттєве значення для Рахівської міської ради, перебуває на постійному контролі Державної аудиторської служби України та стосується виконання органом місцевого самоврядування своїх фінансових та майнових обов`язків.
У зв`язку з цим Рахівська міська рада зацікавлена в своєчасному, повному та об`єктивному розгляді спору й жодним чином не мала на меті затягувати процес чи уникати доведення провадження до завершення.
Так скаржник вказує, що орган місцевого самоврядування вживає всіх залежних від нього заходів для належного забезпечення свого процесуального обов`язку. Клопотання про перенесення судового засідання подано вперше, воно спричинене виключно об`єктивними обставинами та не може розцінюватися як зловживання процесуальними правами. Позивач просить суд врахувати, що останній діяв добросовісно, не зловживаючи процесуальними правами, а звернення із зазначеним клопотанням має місце вперше та обумовлене об`єктивними причинами.
Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області подало до суду пояснення на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що підтримує доводи апеляційної скарги Рахівської міської ради, вважає ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 27.11.2025 такою, що прийнята передчасно та з порушенням норм процесуального права, і вважає за доцільне її скасування з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.
У судове засідання 21.01.2026 з`явився представник позивача, надав пояснення, доводи апеляційної скарги підтримав.
У судове засідання 21.01.2026 з`явились представники відповідача та третьої особи, надали пояснення.
Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія вважає за доцільне зазначити наступне.
Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 29.09.2025 внаслідок усунення позивачем недоліків позовної заяви місцевий суд постановив прийняти таку до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 22.10.2025 о 10:00 год. та встановити учасникам справи строк на подання заяв по суті спору.
В підготовчому засіданні 22.10.2025, за участю представника відповідача, суд постановив залучити Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача та відкласти підготовче засідання на 05.11.2025 о 12:00 год.
05.11.2025 за вх.№ 02.3.1-02/9647/25 через підсистему «Електронний суд» до місцевого суду надійшла заява позивача про розгляд справи без участі представника Рахівської міської ради.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 05.11.2025, за участі представника відповідача та третьої особи, суд постановив витребувати у Рахівської міської ради програму підготовки міста Рахів до опалювального періоду 2022-2023 років та рішення Рахівської міської ради про закупівлю за Постановою № 169 (зі змінами), а саме закупку «тріски паливної» 3000 м.куб. для подальшої передачі Комунальному підприємству «Рахівтепло» на суму 4 500 000,00 грн, встановив строк на подання витребуваних судом доказів до 26.11.2025, відклав підготовче засідання на 27.11.2025 о 10:00 год. та визнав явку представника позивача у підготовче засідання обов`язковою.
Таким чином, після подання позивачем 05.11.2025 заяви про розгляд справи без участі представника Рахівської міської ради, місцевий суд відклав підготовче засідання через неможливість розгляду справи без участі уповноваженого представника позивача та документів, які суд витребував, і, як наслідок, визнав явку представника позивача в підготовче засідання обов`язковою.
Як встановлено з матеріалів справи, позивачем в строк встановлений судом витребуваних документів не надано.
До початку підготовчого засідання 27.11.2025 через підсистему «Електронний суд» до суду надійшло клопотання позивача про відкладення судового засідання на іншу дату у зв`язку із перебуванням на лікарняному працівника юридичного відділу Череміської Н.П. В підготовчому засіданні 27.11.2025 судом, за участю представників відповідача та третьої особи, розглянуто заяву позивача про відкладення розгляду справи та постановлено відмовити в задоволенні такої.
Так, в основу обґрунтування клопотання про відкладення розгляду справи позивачем покладено обставину щодо неможливості прибуття у підготовче засідання суду уповноваженого представника через перебування такого на лікарняному та відсутності інших працівників юридичного відділу Рахівської міської ради. На підтвердження вказаних обставин, що унеможливлюють участь уповноваженого представника позивача в підготовчому засіданні 27.11.2025, явка якого визнана судом обов`язковою, не долучено жодних доказів. При цьому доводів щодо неможливості подати витребувані судом документи позивачем також не наведено.
Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зокрема, першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
У разі, якщо позивач не з`явився в судове засідання, однак, повідомив суду інформацію про причини своє неявки, суд має здійснити оцінку поважності таких причин. За відсутності такого повідомлення суд приймає рішення про залишення заяви без розгляду.
Питання поважності причин є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються відповідні обставини. Поважними причинами є лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язуються з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне вчинення певної процесуальної дії.
Натомість обов`язок доведення неможливості взяти участь у засіданні з поважних причин покладений на особу, яка заявляє таке клопотання. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Встановлення поважності причин неявки учасника справи є дискрецією суду, проте в будь-якому разі пов`язується з поданням таким учасником доказів на підтвердження причин неявки за наслідками оцінки яких судом й приймається рішення про поважність таких причин та, як наслідок відкладення судового засідання відповідно до пункту 2 частини 2 статті 202 ГПК України або про відсутність підстав вважати неявку поважною та розгляд справи за відсутності учасника згідно з приписами пункту 1 частини 3 статті 202 ГПК України.
Колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що заявлені позивачем підстави для відкладення судового засідання призначеного на 27.11.2025 не можуть вважатися поважними, оскільки жодним доказом не підтверджено перебування працівника юридичного відділу Рахівської міської ради Череміської Н.П. на лікарняному, як і не повідомлено про період, з якого такий працівник перебуває на лікарняному.
Разом з тим, позивач жодним чином не повідомив суд та не довів обставину неможливості подання витребуваних судом доказів та його участі в підготовчому засіданні 27.11.2025.
Таким чином, причини неявки представника позивача в підготовче засідання 27.11.2025 правомірно визнано неповажними.
З огляду на викладене, колегія суддів вказує наступне.
Відповідно до частин 1-4 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі статтею 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За змістом пункту 2 частини 1 та пункту 3 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом. Однак, частиною 2 цієї статті для учасників справи також передбачено ряд обов`язків, це зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтись в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язково.
За статтею 181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.
Крім того, за змістом частини 3 статті 196 ГПК України учасник справи може відмовитися від свого права брати участь в судовому засіданні, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Отже, підсумовуючи наведені вище норми, слід дійти висновку, що учасник справи може:
- брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника);
- не брати участі в судових засіданнях, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.
Згідно з частиною 4 статті 202 ГПК України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Аналогічні підстави залишення позову без розгляду містяться у пункті 4 частини 1 статті 226 ГПК України, відповідно до якої суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною 4 статті 202, пунктом 4 частини 1 статті 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.
У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, нормами статей 202, 226 ГПК України передбачено право подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні, кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19 та у постанові Верховного Суду від 19.08.2020 у справі № 910/14715/17.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15 дійшла висновку про те, що положення частини 4 статті 202 та пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України не пов`язують залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.
Крім того, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, зокрема, у постанові від 17.05.2023 у справі № 910/23821/15 зауважив, що залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України можливе за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані згідно з ухвалами суду докази, необхідні для вирішення спору, або його представник не з`явився на виклик у засідання господарського суду чи не повідомив про причини неявки і його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору. У зазначеному випадку йдеться про ігнорування позивачем своїх процесуальних обов`язків і вимог суду, що унеможливлює розгляд господарським судом і вирішення спору по суті заявлених позовних вимог.
Якщо нез`явлення позивача перешкоджає вирішенню спору (якщо розгляд справи за відсутності позивача неможливий), суд, не зважаючи на заяву позивача про розгляд справи за його відсутності, позбавлений права розглянути справу по суті. У разі, якщо суд визнав явку позивача обов`язковою до подання позивачем клопотання про розгляд справи за його відсутності, то суд, не зважаючи на це клопотання, зобов`язаний залишити позов без розгляду. У разі, якщо до подання такого клопотання, суд не визнавав явку позивача обов`язковою, у такому випадку суд повинен повідомити позивача про те, що розгляд справи за його відсутності є неможливими та визнати його явку обов`язковою, вирішити питання про відкладення або перерву в судовому засіданні та у разі нез`явлення позивача в наступне судове засідання залишити позов без розгляду. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2022 у справі № 905/458/21.
Також Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.11.2022 у справі № 905/458/21 зазначив про те, що норми, закріплені у частині 4 статті 202 та у пункті 4 частини 1 статті ГПК України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає те, що відповідно до цих норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання або не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.
Так, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.
ГПК України передбачає порядок судового розгляду справи у змагальному порядку за участю обох сторін.
Неявка позивача або його представника в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки може означати втрату позивачем юридичного інтересу до розгляду його справи судом.
Колегія суддів зазначає, що позивач сам ініціював розгляд господарським судом справи № 907/1033/25 та був обізнаний про розгляд справи, то відповідно останній, як добросовісний суб`єкт господарювання повинен був сприяти у якнайшвидшому розгляді судом справи № 907/1033/25, в тому числі шляхом надання необхідних документів на вимогу суду та забезпечення явки свого представника у засідання по справі.
Враховуючи наведені обставини, оскільки представник позивача не надав у строк до 26.11.2025 витребувані місцевим судом документи та 27.11.2025 не з`явився в підготовче засідання, тоді як його явка була визнана обов`язковою, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про залишення позову у справі № 907/1033/25 без розгляду.
Підсумовуючи все вищевказане, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу ухвали Господарського суду Закарпатської області від 27.11.2025 року у справі №907/1033/25.
При цьому колегія суддів звертає увагу позивача на приписи частини 4 статті 224 ГПК України, відповідно до якої особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
З огляду на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
Судові витрати
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд – 
УХВАЛИВ :
1.Апеляційну скаргу Рахівської міської ради б/н від 10.12.2025 (вх. № 01-05/3675/25 від 10.12.2025) залишити без задоволення.
2.Ухвалу Г Господарського суду Закарпатської області від 27.11.2025 року у справі №907/1033/25 залишити без змін.
3. Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на апелянта.
4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.
Повний текст постанови виготовлено 06.02.2026.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя Н.А. Галушко

Суддя  О.І. Матущак