Справа № 148/2083/25
Провадження № 22-ц/801/321/2026
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дамчук О. О.
Доповідач:Оніщук В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року	Справа № 148/2083/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Оніщука В. В. (суддя-доповідач),
суддів: Голоти Л. О., Міхасішина І. В.,
з участю секретаря судового засідання Ходакової М. Г., 

учасники справи:
скаржник (боржник) – ОСОБА_1 ,
особа, дії якої оскаржуються – державний виконавець Тульчинського відділу Державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), 
стягувач – ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Зубаня Олександра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 03 грудня 2025 року, постановлену у складі судді Дамчука О. О. в залі суду,

встановив:

Короткий зміст вимог 
У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на дії державного виконавця Тульчинського відділ ДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа – ОСОБА_1 .
Скарга мотивована тим, що отримавши в червні 2025 року від Тульчинського ВДВС розрахунок заборгованості, ОСОБА_1 дізнався, що йому безпідставно нарахована заборгованість по аліментам, оскільки державним виконавцем неправильно визначено розмір його доходів з 2015 по 2025 роки, з яких мало бути проведено стягнення аліментів, та не враховані квитанції про добровільну сплату аліментів, а також в подальшому стало відомо про винесення державним виконавцем постанов, зокрема про накладення штрафу та встановлення обмежень.
Вважаючи такі дії та рішення державного виконавця неправомірними, ОСОБА_1 у поданій скарзі просив суд:
- визнати протиправним та скасувати розрахунок заборгованості по сплаті аліментів здійснений головним державним виконавцем Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області ЦМ МЮ (м. Київ) Яною Парубок (без вихідного реєстраційного номеру і дати), здійснений станом на 01.08.2025 року, в рамках виконавчого провадження АСВП: 41346919 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_2 , 2009 р. н., в розмірі 1/4 частки від усіх доходів, та зобов`язати здійснити новий розрахунок з урахуванням наданих боржником квитанцій про оплату аліментів;
- визнати протиправними дії головного державного виконавця Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області ЦМУМЮ (м. Київ) Яни Парубок щодо винесення 09 травня 2025 року постанови про встановлення обмеження у праві керування транспортними засобами, постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон, постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, постанови про накладення штрафу, в рамках виконавчого провадження АСВП: 41346919 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_2 , 2009 р.н., в розмірі 1/4 частки від усіх доходів;
- зобов`язати головного державного виконавця Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області ЦМУМЮ (м. Київ) Яну Парубок скасувати винесену 09 травня 2025 року в рамках виконавчого провадження АСВП: 41346919 постанову про встановлення обмеження Боржнику у праві керування транспортними засобами;
- зобов`язати головного державного виконавця Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області ЦМУМЮ (м. Київ) Яну Парубок скасувати винесену 09 травня 2025 року в рамках виконавчого провадження АСВП: 41346919 постанову про накладення штрафу;
- зобов`язати головного державного виконавця Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області ЦМУМЮ (м. Київ) Яну Парубок скасувати винесену 09 травня 2025 року в рамках виконавчого провадження АСВП: 41346919 постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон; 
- зобов`язати головного державного виконавця Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області ЦМУМЮ (м. Київ) Яну Парубок скасувати винесену 09 травня 2025 року в рамках виконавчого провадження АСВП: 41346919 постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії;
- зобов`язати головного державного виконавця Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області ЦМУМЮ (м. Київ) Яну Парубок скасувати винесену 09 травня 2025 року в рамках виконавчого провадження АСВП: 41346919 постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.
Також скаржник просив суд поновити строк для подання скарги, оскільки дізнався про наявність в нього заборгованості по аліментам лише 08 серпня 2025 року, коли отримав постанови державного виконавця від 09 травня 2025 року про обмеження права керування транспортними засобами; про накладення штрафу; про обмеження у праві виїзду за кордон та про обмеження у праві полювання та користування усіма видами зброї. 

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 03 грудня 2025 року було поновлено скаржнику строк на звернення зі скаргою на дії державного виконавця та вирішено скаргу задовольнити частково:
- визнати протиправними дії головного державного виконавця Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області ХМУМЮУ, Парубок Яни в рамках виконавчого провадження АСВП: 41346919 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_2 , 2009 р. н., в розмірі 1/4 частки від усіх доходів, при розрахунку заборгованості по аліментам та зобов`язати здійснити її перерахунок; 
- визнати протиправними дії головного державного виконавця Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області ХМУМЮУ, Парубок Яни в рамках виконавчого провадження АСВП: 41346919 при винесенні постанови від 09.05.2025 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами;
- скасувати постанову головного державного виконавця Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області ХМУМЮУ, Парубок Яни в рамках виконавчого провадження АСВП: 41346919 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 09 травня 2025 року по виконавчому провадженню № 41346919. 
В іншій частині скарги відмовлено.
При постановленні ухвали суд першої інстанції виходив із того, що наявними у матеріалах справи доказам дійсно підтверджено невідповідність вимогам закону здійсненого державним виконавцем розрахунку заборгованості ОСОБА_3 зі сплати аліментів.
Окрім того із встановлених обставин справи убачається, що на час винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами в державного виконавця була відсутня інформація про місце та посаду роботи боржника, оскільки державним виконавцем не здійснювались дії на встановлення доходів боржника та виявлення місця роботи останнього, у зв`язку з чим державним виконавцем не враховано вимоги п. 1 ч. 10 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» про неможливість застосування тимчасового обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами в разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування, тому вимога скаржника про скасування постанови головного державного виконавця, винесеної 09 травня 2025 року в межах виконавчого провадження № 41346919, підлягає задоволенню. 
Між тим суд не знайшов підстав для задоволення вимог скаржника про скасування інших постанов винесених головним державним виконавцем у межах виконавчого провадження № 41346919, оскільки це, на думку суду, є передчасним, враховуючи те, що державним виконавцем ще не виконано перерахунок заборгованості та не визначено дійсну суму заборгованості по аліментах.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із таким судовим рішенням у частині відмови у задоволенні вимог скарги про зобов`язання головного державного виконавця Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області ЦМУМЮ (м. Київ) Яну Парубок скасувати винесену 09 травня 2025 року в рамках виконавчого провадження АСВП: 41346919 постанову про накладення штрафу, скаржник подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції в оскаржуваній частині скасувати, визнати вказану постанову протиправною та зобов`язати головного державного виконавця її скасувати.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 16 грудня 2025 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Оніщук В. В., судді: Міхасішин І. В., Голота Л. О.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18 грудня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі, надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 05 січня 2026 року справу призначено до розгляду на 15 січня 2026 року о 09 год 20 хв.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
У апеляційній скарзі зазначено, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що державним виконавцем складено довідку про заборгованість по аліментам, у якій сума доходу боржника та сума сплачених аліментів не відповідає сумам отриманих боржником доходів та сплачених сум аліментів. 
Тому місцевий суд мав би скасувати постанову про накладення на боржника штрафу, адже якщо розрахунок заборгованості неправильний, то це тягне за собою і незаконність постанови про накладення штрафу, адже штраф призначався саме в процентному співвідношенні від розміру заборгованості. 

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судовому засіданні представник скаржника апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені у ній підстави.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Позиція суду апеляційної інстанції
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки ухвала суду першої інстанції оскаржується лише у частині відмови у задоволення вимог скарги про скасування державним виконавцем постанови про накладення на ОСОБА_1 штрафу, в іншій частині колегією суддів не переглядається.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.
Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено що, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ст. 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.
Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. 
Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74 ЗУ « Про виконавче провадження»).
Як встановлено, оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції з-поміж іншого було вирішено визнати протиправними дії головного державного виконавця Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області ХМУМЮУ, Парубок Яни в рамках виконавчого провадження АСВП: 41346919 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_2 , 2009 р. н., в розмірі 1/4 частки від усіх доходів, при розрахунку заборгованості по аліментам та зобов`язати здійснити її перерахунок.
Згідно із ч. 14 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. 
За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. 
За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. 
У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.
Отже, оскільки законом передбачено нарахування штрафу за неналежне виконання рішення про стягнення аліментів у залежності від розміру заборгованості з їх сплати, і суд першої інстанції дійшов висновку про невідповідність вимогам закону здійсненого державним виконавцем розрахунку заборгованості ОСОБА_3 зі сплати аліментів та зобов`язав зробити її перерахунок, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є повністю обґрунтованими.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. 
Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення у відповідній частині про задоволення вимог скарги ОСОБА_1 про скасування постанови державного виконавця про накладення на нього штрафу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Зубаня Олександра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 03 грудня 2025 року у частині відмови у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Тульчинського відділу ДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа – ОСОБА_1 , про зобов`язання головного державного виконавця Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області ЦМУМЮ (м. Київ) Яну Парубок скасувати винесену 09 травня 2025 року в рамках виконавчого провадження АСВП: 41346919 постанову про накладення штрафу.
Ухвалити у цій частині нове судове рішення.
Зобов`язати головного державного виконавця Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області ЦМУМЮ (м. Київ) Яну Парубок скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави, винесену 09 травня 2025 року в рамках виконавчого провадження № 41346919.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повна постанова складена 19 січня 2026 року.

Головуючий         В. В. Оніщук

Судді          Л. О. Голота

І. В. Міхасішин