Справа № 594/1600/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області – Губіш О.А., розглянувши матеріали, що надійшли від начальника відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, 

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

14 грудня 2024 року о 21 год. 54 хв. ОСОБА_1 в м. Борщеві по вул. Степана Бандери, 108, керував транспортним засобом марки Сітроен Берлінго, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено в КНП «Борщівська міська лікарня» за допомогою газоаналізатора Алкофор 307, серії Q, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України. 
ОСОБА_1 на розгляд справи не прибув. 
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Когут О.В. подав до суду пояснення, згідно яких просив адміністративну справу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, посилаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 541004 від 14.12.2025 відносно останнього складено з грубим порушенням вимог закону, а тому, він не може бути належним та допустимим доказом у даній справі, а матеріалами адміністративного провадження вину ОСОБА_1 поза розумними сумнівами не доведено.
Так, згідно протоколу ОСОБА_1 14.12.2025 о 21 год. 54 хв. у м. Борщеві по вул. Бандери, 108, керував транспортним засобом марки Сітроен Берлінго д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Алкотестер Драгер прилад АРАМ 0601 водій відмовився. Пройшов огляд в медичному закладі в КНП «Борщівська міська лікарня», що підтверджується висновком лікаря №11, чим порушив п. 2.9-а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Основною умовою для настання відповідальності за вказаною статтею є керування транспортним засобом. Проте із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 14.12.2025 о 21 год. 54 хв. керував транспортним засобом. З наданого поліцією відеозапису не доведено факт керування ОСОБА_1 автомобілем. Відеозапис починається з того, що автомобіль перебуває у припаркованому стані та не здійснює рух.
Тому, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення той факт, що ОСОБА_1 14.12.2025 о 21 год. 54 хв. здійснював рух транспортним засобом, не відповідає дійсності.
Також не відповідає дійсності і та обставина, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки, так як його зупинено працівниками поліції не було, що доводиться наявним відеозаписом.
Оскільки докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом відсутні, то відповідно і не може братись до уваги висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 .
Окрім того, відповідно до вказаного висновку у графі «Прізвище, ім`я по батькові особи» вказано прізвище « ОСОБА_2 », а у графі «висновок огляду» його прізвище записано як « ОСОБА_2 ».
Відповідно до п. 14 наказу МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 про затвердження «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
У відповідності до п. 15 вказаної Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акту медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.
Виходячи із аналізу вищенаведеного, спершу медичний працівник проводить огляд особи, який оформляється актом медичного огляду, після чого на підставі вказаного акту оформляє висновок.
Як вбачається із відеозапису,доданого до протоколу, в даному випадку медичний працівник вчинив навпаки; він провів тестування ОСОБА_1 , після цього оформив висновок № 11, копію якого віддав поліцейському. При цьому лікарем до видачі висновку не було оформлено акт медичного огляду.
Дана обставина підтверджується відеозаписом на 23.32.05 год., де лікар надає бланки висновку поліцейському, а далі каже наступне: «я зараз запишу сюди 1.96 і 1.8, але це я в акті напишу, тут (у висновку) нема». Далі лікар записує собі на листочку, кажучи, «1.96 і 1.8» і каже «ото я все понапишу в акті». Тобто у присутності ОСОБА_1 та у присутності поліцейських лікар акт огляну не оформляв, а зробив це пізніше. В той же час має бути навпаки - спершу складається акт огляду, після чого на його підставі складається висновок.
Відповідно до акту медичного огляду такий було заповнено о 23 год. 08 хв.
Натомість як вбачається із відеозапису ОСОБА_1 продував в спеціальний технічний засіб перший раз о 23.08 год., а другий раз - о 23.28 год. Тому акт огляду із висновком про те, що у ОСОБА_1 виявлено результати - 1.8 проміле та 1.96 проміле, не міг бути складеним о 23.08 год., тобто не міг бути складеним ще до повторного огляду. В цьому випадку акт огляду складений ще до його завершення та здобуття повторного результату.
Відповідно до направлення на медичний огляд водія огляд ОСОБА_1 було проведено за допомогою спеціального технічного засобу Алкофор 306 серії Q номер 2108300446.
Натомість, як вбачається із акту медичного огляду у графі № 18 взагалі не вказано серію та номер технічного засобу, хоча такі мають бути вказані та не зазначено дату повірки приладу, що теж є обов`язковим.
Також не ознайомлено ОСОБА_1 із висновком, про що свідчить відсутність його підпису у п. 11.
Із акту медичного огляду вбачається, що лікар оглядала ОСОБА_1 , зокрема міряла його пульс, тиск, проводила пальцево-носову пробу і тому подібне.
Проте із відеозапису вбачається, що після проведення другого тесту лікар його не оглядала взагалі.
За таких обставин, дослідивши матеріали справи, доводи сторони захисту, суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного. 
Так, вина ОСОБА_1 стверджена даними протоколу про адміністративне правопорушення від 14.12.2025 серії ЕПР1 № 541004, доданим до нього актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки відмовився, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «Борщівська міська лікарня», з якого слідує, що огляд у медичному закладі проводився за допомогою Алкофор 307 серії Q №2108300446, за результатами якого встановлено, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванні під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, даними відеозапису, здійсненого поліцейським та долученого до матеріалів справи, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6344629 від 14.12.2025.
Відповідно до п 2.9 а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за дане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, твердження сторони захисту не спростовують та не виключають факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Зокрема, щодо посилання сторони захисту на те, що із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 14.12.2025 о 21 год. 54 хв. керував транспортним засобом, з наданого поліцією відеозапису не доведено факт керування ОСОБА_1 автомобілем, а основною умовою для настання відповідальності за вказаною статтею є керування транспортним засобом, суд зазначає, що дійсно, матеріали справи не містять прямих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Разом з тим, із відеозапису встановлено, що поліцейські автомобіль ОСОБА_1 дійсно не зупиняли, але, оскільки він керуючи автомобілем, здійснив зупинку на пішохідному переході, виявили в цьому порушення ним ПДР та зупинилися біля нього. Під час розмови із поліцейськими, ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом не заперечував, повідомив, що їхав із АЗС, та вирішив зупинитися біля банкомату, але оскільки місце для парковки було заняте іншим автомобілем, зупинився перед ним. За вказане правопорушення поліцейські склали щодо нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6344629 від 14.12.2025. На момент розгляду справи вказана постанова є чинною. 
Надалі, як вбачається із відеозапису, поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що від нього чути запах алкоголю з порожнини рота, і запропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, на що водій погодився. 
При проходженні огляду за допомогою алкотестера Драгер вбачається, що водій дув у прилад більше 10 разів, однак, оскільки він це робив не правильно, на що йому неодноразово наголошували поліцейські, прилад не міг провести аналіз. 
В подальшому, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 в черговий раз пройти огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер, на що він відмовився. Після цьому, йому було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, на що він погодився.
При проходженні огляду на стан сп`яніння в медичному закладі за допомогою технічного засобу Алкофор 307, при продуванні такого 1 раз, виявлено результати 1, 8 проміле, при повторному проведенні через 20 хв, прилад показав результат 1, 96 проміле.
Наведене свідчить про те, що водій ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, а до виявлення його працівниками поліції, ще й керував автомобілем. При цьому суд враховує, що відеозаписом також зафіксовано і те, що ОСОБА_1 говорив поліцейським, що вживав пиво.
Відповідно до п 2.9 а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за дане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ч.ч.2-4 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. 
Відповідно до ч. 3, ч. 4, ч. 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
З оглянутого в судовому засіданні відеозапису, встановлено, що виявивши ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , поліцейські діяли в межах своїх повноважень, запропонувавши йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а після невдалих спроб проходження такого а в подальшому відмови від проходження такого навісці зупинки, запропонували проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що водій погодився. В медичному закладі результат тесту склав 1, 8 проміле, повторно через 20 хв 1, 96 проміле.
Суд не бере до уваги інші доводи захисника Когута О.В., оскільки такі на думку суду є формальними та такими, що не виключають в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Аналіз досліджених судом доказів, дає підстави дійти висновку, що працівники поліції відносно ОСОБА_1 діяли виключно з дотриманням норм чинного законодавства, встановили факт порушення ним ПДР України, у зв`язку з чим його, як водія, притягнуто до відповідальності, та виявивши при цьому ознаки, які вказували на те, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вжили всіх заходів щодо перевірки такого у визначеному законом порядку. 
За таких обставин, вбачаючи в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, враховуючи характер вчиненого діяння, дані про особу порушника, щодо якого відсутні відомості про притягнення протягом року до адміністративної відповідальності, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, приходжу до висновку, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у відповідності до санкції ч.1 ст.130 КУпАП – у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. 
На підставі ч.1 ст.130 КУпАП та керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284, 307, 308 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», - 

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення ОСОБА_1 даної постанови, а в разі оскарження цієї постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу (34 000 гривень); витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 - 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 (шістдесят) коп. судового збору.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. 

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
Скарга на постанову може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд. 

Суддя: