Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року       м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю секретаря судового засідання Москалик Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Сав`яка Василя Васильовича на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 12 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в : 

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 12 грудня 2025 року об`єднано адміністративні провадження №3/570/2469/2025, №3/570/2470/2025 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст. 124 КУпАП відповідно в одне провадження.
Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Не погодившись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 – адвокат Сав`як В.В. оскаржив її в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки змісту протоколу та наявним в матеріалах справи доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою.
Стверджує, що вина  ОСОБА_1  у вчиненні інкримінованого правопорушення не доведена належними та допустимими доказами, оскільки матеріали справи не містять доказів керування ним транспортним засобом, а тому його необґрунтовано притягнуто до відповідальності.
Просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову місцевого суду, а провадження у справі закрити.
______________________________________________________________________________________________________________________ 
Справа №570/5936/25 Суддя в суді І інстанції – Сидоренко С.М.
Провадження № 33/4815/246/26   Суддя в апеляційній інстанції – Шимків С.С.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Розглянувши клопотання захисника Міркевича В.В. про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, з метою допущення останнього до правосуддя, апеляційний суд приходить до висновку про його задоволення.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є в тому числі всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі по тексту – Інструкція).
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.
Судом встановлено, що 09 червня 2025 року о 22 год. 50 хв., в селищі Квасилів, Рівненського району, Рівненської області, по вул. Рівненська, 2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом - мотоциклом Yamaha, без номерних знаків, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком експерта №1109 від 27.08.2025, чим порушив п.2.9а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Крім цього, 09 червня 2025 року о 22 год. 50 хв., в селищі Квасилів, Рівненського району, Рівненської області, по вул. Рівненська, 2, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом - мотоциклом Yamaha, без номерних знаків, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою щоб відповідно відреагувати на її зміну, допустив наїзд на бордюр, у результаті чого транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень з матеріальними збитками.
Такими діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3б ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та вчинення ДТП підтверджується чинною постановою слідчого про закриття кримінального провадження від 16 жовтня 2025 року, протоколом допиту ОСОБА_1 від 16 липня 2025 року, його письмовими поясненнями від 14 листопада 2025 року.
Разом з цим, матеріали справи не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколів про адміністративне правопорушення, щодо оскарження скаржником цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.
Враховуючи наведене, апеляційний суд не вбачає підстав для висновку, що працівниками поліції не вірно встановлено особу водія, який вчинив правопорушення та обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1  та порушень під час оформлення адміністративних матеріалів стосовно нього, які б ставили під сумнів його вину у вчиненні інкримінованих правопорушень.
Вина  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних в справі доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та повністю узгоджуються між собою.
Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Застосований місцевим судом до ОСОБА_1  вид адміністративного стягнення, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.
Постанова суду першої інстанції є законна та обґрунтована, а тому підстави для її скасування – відсутні. 
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 36, 124, ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Сав`яка Василя Васильовича про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.
Поновити захиснику ОСОБА_1 – адвокату Сав`яку Василю Васильовичу строк апеляційного оскарження постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 12 грудня 2025 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Сав`яка Василя Васильовича залишити без задоволення, а постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 12 грудня 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду Шимків С.С.