Справа № 298/1669/25 
Номер провадження 2/298/428/25

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
04 лютого 2026 року с-ще Великий Березний 

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючої – судді Ротмістренко О.В., 
за участі секретаря судового засідання Хомин Л.Р., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду с-щі Великий Березний цивільну справу за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (надалі також – АТ «А-Банк», позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 (надалі також – відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 09.05.2016 ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банк з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського поточного рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ «Акцент -Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме – надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі, відповідно до умов Договору. Разом з тим, як зауважує позивач, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, відтак не виконав зобов`язання за вказаним договором та станом на 12.12.2025 має заборгованість у розмірі 24970,25 грн., яку добровільно не погашає. 
Наведена обставина стала приводом для звернення позивача до суду із вказаним позовом. 
Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 18.12.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
22.12.2025 позивачем до суду на виконання ухвали від18.12.2025 надіслано заяву про усунення недоліків.
Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 29.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач в судове засідання не з`явився. Разом з тим у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, у разі виникнення обставин викладених в ч.1 ст. 280 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, а також судові повістки надіслані рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України., водночас такі були повернуті суду з відміткою,що «адресат відсутній за вказаною адресою». 
Своїм процесуальним правом щодо подання відзиву на позов відповідач не скористався, будь яких інших заяв чи клопотань від відповідача на адресу суду також не надходило.
На підставі ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи те, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення у справі.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах та на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід розглянути, ухваливши рішення по суті заявлених позовних вимог.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши додані позивачем докази, суд встановив таке. 
Судом встановлено, що 09.05.2016 ОСОБА_1 звернувся до АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. Вказаний факт підтверджується Анкетою-Заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» від 09.05.2016, на якій міститься підпис відповідача. 
У Анкеті-заяві зазначено, що дана заява разом з умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між позивачем та відповідачкою договір про надання банківських послуг. Заявниця ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згодна отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Заявниця підтвердила, що зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua.
З довідки за картами, виданої АТ «А-Банк», вбачається, що ОСОБА_1 в банку відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано наступні картки: № НОМЕР_2 зі строком дії до січня місяця 2018 року та № НОМЕР_3 зі строком дії до грудня місяця 2031 року.
З довідки за лімітами, виданої АТ «А-Банк», вбачається, що клієнту ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , кредитний договір б/н (внутрішньобанківський референс SAMABWFC00000445524) від 09.05.2016 за період з 09.05.2016 по 12.12.2025 09.05.2016 встановлено кредитний ліміт у розмірі 5400 грн. (ініціатор CLIENT). При цьому вказана довідка не містить відомостей щодо номера рахунку та картки, на які встановлено відповідні ліміти. 
Факт руху грошових коштів на картковому рахунку відповідача позивачем підтверджено випискою по картці від 12.12.2025 за період з 09.05.2016 по 12.12.2025, яка згідно з Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 №578/5, має статус первинного документу, а отже, є належним та допустимим доказом по справі.
З наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором №б/н від 09.05.2016 вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за станом на 12.12.2025 становить 24 970,25 грн., з яких: 5 333,18 грн. складає залишок заборгованості за тілом кредиту, 19637,07 грн. – штраф.
До позову додано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила» без зазначення дати прийняття та тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD», які також не містять відповідних дат. 
Вирішуючи порушене у позовній заяві питання щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, суд виходить з такого. 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
В ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець позивач.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. 
Як передбачено в ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Як вбачається із матеріалів справи, зокрема Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» ОСОБА_1 від 09.05.2016, вона містить лише особисті дані відповідача та його підпис. При цьому така Анкета-заява не містить жодних умов щодо розміру кредитного ліміту, а також розміру, підстав та порядку нарахування процентів, неустойки, строку дії договору тощо, будь-які посилання чи вказівки на укладення двостороннього чи одностороннього договору відсутні. 
АТ «Акцент-Банк», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив окрім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник, стягнути заборгованість за пенею (штраф) за користування кредитними коштами. 
Суд констатує, що позивач не надав доказів про те, які Тарифи і які відсотки були погоджені А-Банком з відповідачем при підписанні Анкети-Заяви, а також те, що саме наданий суду Витяг з Умов і правил розумів відповідач, ознайомився та погодився з ним, підписуючи Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку і що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати відсотків та, зокрема, у зазначеному в цих документах розмірі і порядку нарахування.
Обґрунтовуючи своє право вимоги в цій частині, а також розмір і порядок нарахування, крім розрахунку кредитної заборгованості за договором від 09.05.2016, позивач посилається на витяг з Умов та Правил надання банківських послуг і Тарифами у А-Банку, розміщенні на сайті https://a-bank.com.ua/terms, як невід`ємні частини спірного договору, якими визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких, зокрема, визначено дію договору та інші умови, копію якого долучив до позовної заяви.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяги з Тарифів та з Умов розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. 
Також суд звертає увагу, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» розміщений на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила», які розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/terms, не містять підпису відповідача, не конкретизують, який саме Тариф обслуговування та який вид кредитної картки застосований до правовідносин з відповідачем, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 09.05.2016 шляхом підписання Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банк.
За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у формі відсотків за користування кредитом.

Наданий позивачем витяг із Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, суд зазначає, що позивач не надав доказів, що саме надана суду редакція діяла на момент укладення договору. 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2021 року у справі № 201/10403/19 вказано, що положення Закону № 1734-VIII допускають те, що укладення договору про споживчий кредит може бути пов`язане з необхідністю отримання споживачем додаткових чи супутніх послуг кредитодавця або третіх осіб, але вимагають, щоби відомості про це були відображені у паспорті споживчого кредиту, з яким кредитодавець має ознайомити позичальника у письмовій формі до укладення договору про споживчий кредит. Інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, зокрема, розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються за невиконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, має бути зазначена у такому договорі.
До того ж відповідно до постанови Касаційного Господарського Суду Верховного Суду від 19.12.2023 № 904/1538/22 без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позичальнику умови і правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Інших доказів існування погоджених сторонами істотних умов Договору від 09.05.2016, зокрема, щодо умов та порядку сплати процентів, крім зазначених вище, і з якими, як вважає позивач, відповідач був ознайомлений, позивач не зазначив. 
Також у цій справі неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила
ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг в АТ Акцент-Банк, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.a-bank.com.ua), неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Тарифи та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ Акцент-Банк у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. 
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. 
Вказана правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду № 342/180/17 від 03 липня 2019 року.
Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі – Конвенція) принципу справедливості розгляду справи судом. 
Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної з сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Зазначений правовий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, яка в свою чергу враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, у відповідності до ч. 4 ст.263 ЦПК України. 
Верховний Суд у вказаній постанові також зауважив, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. 
За таких обставин, суд не вбачає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату відсотків, пені, штрафу за користування кредитними коштами. 
Окрім того, позивач посилається на те, що відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. 
Однак, матеріалами, доданими позивачем до позовної заяви, домовленість між сторонами про вказану процентну ставку не підтверджено. 
Не містить укладений у вигляді анкети-заяви кредитний договір від 09.05.2016 підписаної сторонами, і строку повернення кредиту (користування ним). 
Із представленого банком розрахунку заборгованості за договором б/н від 09.05.2016 встановлено, що станом на 12.12.2025 заборгованість ОСОБА_1 перед банком становить 24970,25 грн., з яких: 5333,18 грн. складає залишок заборгованості за тілом кредиту, а 19637,07 грн. – штраф. 
Водночас, зважаючи на недоведеність правомірності нарахування відсотків за користування кредитними коштами та штрафів, такі суми не можуть включатися до загальної суми заборгованості яка підлягає стягненню. З огляду на вищевказані обставини (безпідставність нарахування відсотків за користування кредитними коштами) сплачена відповідачем сума таких відсотків повинна бути зарахована в якості погашення заборгованості за тілом кредиту. 
Однак, враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку та в повному обсязі АТ «А-Банк» не повернуто, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. 
За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість кредитним договором б/н від 09.05.2016 в розмірі 5333,18 грн., тобто в межах фактично отриманої суми кредитних коштів. 
Вимоги про стягнення з відповідача суми штрафів, суд вважає необґрунтованим, а відтак такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача.
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати в сумі 2422,40 грн., які відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, 21,36% що складає суму - 517,38 грн. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 263-265, 279, 280, 281, 282, 289, 354 ЦПК України, суд 
ВИРІШИВ:
Позов Акціонерного товариства «Акцент-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-банк», код ЄДРПОУ: 14360080, МФО №307770, рах. № НОМЕР_5 місце знаходження: м. Дніпро, вулиця Батумська, будинок 11, суму заборгованість за кредитним договором № Б/Н від 09.05.2016 року , в розмірі 5333 (п`ять тисяч триста тридцять три) грн. 18 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-банк», код ЄДРПОУ: 14360080, МФО №307770, рах. № НОМЕР_5 місце знаходження: м. Дніпро, вулиця Батумська, будинок 11,суму судових витрат, судовий збір у розмірі 517 (п`ятсот сімнадцять) грн. 38 коп. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його
перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-банк», код ЄДРПОУ: 14360080, місце знаходження:49074, м. Дніпро, вулиця Батумська, будинок 11;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації АДРЕСА_1 
Повний текст рішення складено 04.02.2026 .

Головуюча О.В.Ротмістренко