Провадження № 2/641/881/2026 	Справа № 641/8632/25 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 січня 2026 року м. Харків
Слобідський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Василенко О.Я., за участю секретаря судового засідання Кривенко А.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
УСТАНОВИВ:
Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулось до Слобідського районного суду міста Харкова через підсистему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії, абонентської плати за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, абонентської плати за Індивідуальним договором з постачання гарячої води, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води станом на 01.09.2025 в сумі 90 887 грн 51 коп., сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн та судові витрати пов`язані з відправкою відповідачам копії позовної заяви. 
В обґрунтування вимог позову посилається на те, що КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з постачання теплової енергії мешканцям багатоквартирних будинків м. Харкова, керуючись Законом України «Про житлово–комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830. На ім`я відповідача ОСОБА_1 в житловому будинку з єдиною централізованою системою опалення, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , був відкритий особовий рахунок, відтак відповідачі є споживачами послуг з централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг, що надаються позивачем, у відповідачів утворилась заборгованість станом на 01.09.2025 в загальному розмірі 90 887,51 грн, з яких: 64527,81 грн –заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.01.2015 по 31.08.2025; 1094,76 грн –заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.08.2025; 22825,72 грн –заборгованість за послугу з постачання гарячої води за період з 01.01.2015 по 31.08.2025; 647,52 грн –заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 31.08.2025; 1352,04 грн –заборгованість за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.08.2025; 439,66 грн –заборгованість за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 31.08.2025. 
22.01.2026 відповідачами подано заяву про застосування строків позовної давності, в якій вони просили застосувати позовну давність до позову КП «ХТМ» до та в зв`язку з цим позов задовольнити частково.
Процесуальні дії у справі
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2025 справа розподілена судді Василенко О.Я.
Ухвалою судді від 12.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено у судове засідання. Ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», відповідачам за зареєстрованим місцем проживання.
Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі через канцелярію суду подали заяву, в які відповідачі просили застосувати строк позовної давності, розгляд справи провести без їх участі.
З урахуванням наведеного та обставин даної справи, суд дійшов висновку, що відмова учасників судового провадження від права бути присутнім під час розгляду даної справи не порушує їх право на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не суперечить жодним важливим інтересам суспільства та завданням провадження у даній категорії справ.

Ураховуючи подання учасниками судового провадження клопотань про розгляд справи за їх відсутності, а також необхідність дотримання розумних строків розгляду даної справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності вказаних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 
З матеріалів справи суд встановив, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надаються КП «Харківські теплові мережі» (а.с.16).
Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово–комунальні послуги» до житлово–комунальних послуг належать комунальні послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води.
Статтею 1 Закону України «Про житлово–комунальні послуги» визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово–комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово–комунальної послуги є індивідуальним споживачем.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово–комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово–комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Відповідно до пп. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі – Постанова №630), споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.
Відповідно до п. 18 Постанови № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
КП «Харківські теплові мережі» АДРЕСА_1 , відкрило особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , що вказує на узгодження між сторонами правовідносин щодо надання / отримання послуг з теплопостачання та гарячої води.
Відповідно до відомостей про нарахування та оплату послуг по особовому рахунку № НОМЕР_1 у відповідачів утворилась заборгованість станом на 01.09.2025 в загальному розмірі 90 887,51 грн, з яких: 64527,81 грн –заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.01.2015 по 31.08.2025; 1094,76 грн –заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.08.2025; 22825,72 грн –заборгованість за послугу з постачання гарячої води за період з 01.01.2015 по 31.08.2025; 647,52 грн –заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 31.08.2025; 1352,04 грн–заборгованість за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.08.2025; 439,66 грн –заборгованість за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 31.08.2025 (а.с.7–10). 
У зв`язку з несплатою заборгованості, позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою.
При цьому, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили суд застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності, про що зазначено у відповідній заяві.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).
Частинами четвертою, п`ятою статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
За загальним правилом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Позовна давність – це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16–ц зроблено висновок, що сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові. Для правильного застосування частини першої статті 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20 наголошував на тому, що перебіг позовної давності починається з моменту, коли у особи виникло право на подання позову у матеріально–правовому аспекті. Мається на увазі таке подання позову, з яким пов`язується судовий захист права або здійснення примусу до дотримання норм права. Перебіг позовної давності пов`язується з моментом, коли право позивача порушено і таке порушення не усувається.
При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID–19, спричиненої коронавірусом SARS–CoV–2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID–19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався.
Законом України №530–ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID–19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс–мажорних обставин (частина друга статті 14–1 Закону України «Про торгово–промислові палати»).
Законом України від 30 березня 2020 року № 540–IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID–19)», який набрав чинності 02.04.2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID–19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540–IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID–19).
Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61–5238св22).
Враховуючи, що з 01.04.2020 з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID–19), строки, визначені статтею 257 ЦПК України, продовжуються на строк дії такого карантину, позовні вимоги з 01.04.2017 року заявлені в межах строку позовної давності.
При цьому, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за період до 01.04.2017 задоволенню не підлягають, оскільки заявлені поза межами строку позовної давності.
Отже, суд дійшов до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно заборгованість в межах строку позовної давності у розмірі 77 104,45 грн, з яких: 50744,75 грн –заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.04.2017 по 31.08.2025; 1094,76 грн –заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.08.2025; 22825,72 грн –заборгованість за послугу з постачання гарячої води за період з 01.04.2017 по 31.08.2025; 647,52 грн –заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 31.08.2025; 1352,04 грн –заборгованість за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.08.2025; 439,66 грн –заборгованість за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 31.01.2025.
Таким чином, позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» в частині стягнення заборгованості за надані комунальні послуги підлягають частковому задоволенню.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: за відправлення відповідачам копії позовної заяви з доданими документами на суму 55,00 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат у сумі 55,00 грн суду надано накладну АТ «Укрпошта» №6110400219020 (а.с.11 зворотній бік).
Згідно з описом вкладення відповідачам за зареєстрованим місцем проживання була направлена позовна заява разом з додатками на 20 та 10 аркушах (а.с.11, 12).
На підтвердження цього, суду надано дві платіжні інструкції АТ «Укрпошта» від 14.10.2025 на суму по 55,00 грн, які позивач просить стягнути, (а.с.11 зворотній бік).
Відтак вимога позивача про стягнення судових витрат в сумі 55,00 грн обґрунтована, підтверджується матеріалами справи та підлягає стягненню.
Доказів отримання витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та оплати позивачем за отримання такого витягу до позовної заяви не долучено, а тому ця вимога не розглядається.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог. 
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, на користь позивача підлягає компенсації судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 2055,05 грн (77104,45 грн / 90887,51 грн х 2422,40 грн =2055,05 грн).
Водночас відповідачі надали копії довідок, з яких вбачається, що відповідачі ОСОБА_1 (довідка до акта огляду МСЕК Серія ХАР–06 №013735) є інвалідом ІІ групи та ОСОБА_2 (довідка до акта огляду медико–соціальною експертною комісією Серія 12 ААБ №750212) є інвалідом ІІ групи.
За приписами ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору (постанова Верховного Суду від 23.10.2024 у справі № 707/3057/22).
За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність компенсувати позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір, який підлягав би стягненню з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у сумі 2055,05 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 10–13, 76–81, 263–265, 268, 273 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково. 
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська буд. 11, р/р НОМЕР_4 в ФХОУ АТ «Ощадбанк», МФО 351823, код ЄДРПОУ 31557119) заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, абонентської плати за Індивідуальним договором, послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем за період з 02.04.2017 по 31.08.2025 у сумі 77 104 (сімдесят сім тисяч сто чотири) грн 45 коп.
Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська буд. 11, р/р НОМЕР_4 в ФХОУ АТ «Ощадбанк», МФО 351823, код ЄДРПОУ 31557119) витрати, пов`язані з розглядом справи в сумі 55 (п`ятдесят п`ять) грн 00 коп. 
В решті позову відмовити.
Компенсувати Комунальному підприємству «Харківські теплові мережі» (місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська буд. 11, р/р НОМЕР_4 в ФХОУ АТ «Ощадбанк», МФО 351823, код ЄДРПОУ 31557119) судовий збір у сумі 2055 (дві тисячі п`ятдесят п`ять) гривень 05 (п`ять) копійок за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб–адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.Я.Василенко