РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року 
м. Рівне

Справа № 569/17994/25
Провадження № 22-ц/4815/199/26

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

судді-доповідача - Шимківа С.С.,
суддів: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М., 

учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс",
відповідач -   ОСОБА_1 , 

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" на заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 жовтня 2025 року (ухвалене у складі судді Левчука О.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

в с т а н о в и в :

У серпні 2025 року ТзОВ "Укр Кредит Фінанс" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позовну заяву обгрунтовано тим, що 14.10.2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем укладено договір в електронній формі про відкриття кредитної лінії №1099-5237, за яким останнній отримав кредит в розмірі 10 100, 00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом. 
Відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості.
Станом на 04.08.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача становив 1000293,00 грн.
Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТзОВ "Укр Кредит Фінанс", а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 49793,00 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості.
Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором №1099-5237 від 14.10.2022 року в розмірі 50 500, 00 грн та понесені судові витрати.
Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 жовтня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1099-5237 від 14.10.2022 року у розмірі 14 342, 00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту - 10 100, 00 грн., за процентами - 4 242, 00 грн.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" витрати по сплаті судового збору у розмірі 687, 96 грн.
Рішення суду обґрунтовано тим, що при стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, якими визначено ціну кредиту і строк кредитування саме у 10 100, 00 грн. та в 14 днів відповідно, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом. Це не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Таким чином, оскільки борг по процентам за договором про відкриття кредитної лінії на даний час відповідачем повністю не сплачений, то в цій частині позовні вимоги слід частково задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 4 242, 00 грн (10100, 00 х 3% х 14) заборгованості за відсотками за користування кредитом.
Не погоджуючись із рішенням суду ТзоВ "Укр Кредит Фінанс" оскаржило його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що вважає оскаржуване рішення таким, що ухвалене із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Кредитним договором визначено законне право позивача нараховувати проценти за користування кредитом в межах строку кредитування, погодженому між сторонами, а саме в межах 300 календарних днів (до 10.08.2023 року).
Судом першої інстанції помилково було визначено, що строк договору є завуальованим та становить 14 днів.
Після закінчення строку кредитування нарахування процентів було зупинено, що вбачається із розрахунку заборгованості.
Пункт 4.8 Договору є діючим та погоджений між сторонами. Відповідач не звертався до суду із позовною заявою та/або зустрічним позовом про визнання договору та/або умов договору, зокрема п. 4.8 Договору недійсним, що свідчить про належність та дійсність його умов.
Відповідач правом споживача, передбаченого Законом України "Про захист прав споживачів", відмовитися в односторонньому порядку від укладення кредитного договору протягом 14 днів, не скористався та продовжував користуватися кредитом на погоджених між сторонами умовах.
Жодних штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором відповідачу не нараховувалося.
Розрахунок заборгованості є чітким, зрозумілим та узгоджується з умовами кредитного договору.
Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити повністю позовні вимоги.
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 14.10.2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем укладено договір про відкриття кредитної лінії №1099-5237 (далі - кредитний договір), за яким останній отримав кредит в розмірі 10 100,00 грн.
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: - сума кредиту – 10 100,00 грн.; строк кредитування – 300 днів; базовий період – 14 днів; знижена % ставка – 2,50 % в день; стандартна % ставка – 3,00 % в день.
Перерахування грошових коштів відповідачу за кредитним договором стверджується матеріалами справи.
Із розрахунку заборгованості за договором слідує, що відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 50 500, 00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 10 100, 00 грн., за процентами - 40 400, 00 грн.
У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (ст. 526, 527, 530 ЦК України).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання.
За приписами частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
У справі, що переглядається в апеляційному порядку встановлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Електронний кредитний договір ОСОБА_1 підписав шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором А801.
Вказаний правочин, відповідно до Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Встановивши факт укладення між сторонами кредитного договору, а також невиконання ОСОБА_1 своїх кредитних зобов`язань, місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову, проте помилково визначив строк кредитування у 14 днів, стягнувши з відповідача неправильну суму заборгованості за відсотками 4242,00 грн.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Укладеним між сторонами кредитним договором визначено як строк кредитування: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, кінцеву дату повернення кредиту 10.08.2023 року (п. 4.8 кредитного договору), так і розмір процентної ставки та порядок її нарахування.
Пунктом 4.10 Договору визначено орієнтовну загальну вартість кредиту на дату укладення Договору (за весь строк кредитування), яка складає 101000,00 грн. та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом 90900,00 грн.
У пункті 5 частини третьої статті 18 Закону «Про захист прав споживачів» вказано, що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Отже, наведене передбачає право суду зменшити розмір заборгованості за тими процентами, які нараховуються як міра відповідальності за неналежне виконання позичальником обов`язку щодо своєчасного повернення отриманих у кредит грошових коштів.
Однак у спірному випадку позивач вимогу про стягнення процентів, що нараховуються за прострочення виконання грошових зобов`язань не заявляв, а лише просив, окрім тіла кредиту, стягнути проценти за правомірне користування кредитними коштами.
Розмір процентів за користування кредитними коштами був визначений сторонами договору за їх взаємною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 Цивільного кодексу України, при цьому волевиявлення сторін на укладення та підписання договору було усвідомленим і добровільним. Відповідач, укладаючи кредитний договір, мав можливість самостійно обрати фінансову установу для отримання кредиту, оцінити запропоновані умови кредитування та зважити на можливість їх виконання з огляду на своє фінансове становище. Крім того, згідно з умовами договору, він мав право відмовитися від договору протягом 14 днів з дня його укладення без пояснення причин, у тому числі після отримання грошових коштів (п. 6.9. договору), однак таким правом не скористався.
Також апеляційним судом враховано, що кредитодавцем частково списано заборгованість позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 49793,00 грн.
За таких обставин відсутні підстави вважати, що у справі, яка переглядається, нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності.
Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки суд першої інстанції наведеного не врахував та, у зв`язку з цим, дійшов помилкового висновку щодо можливості зменшення розміру нарахованих відсотків, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволити та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1099-5237 від 14 жовтня 2022 року у розмірі 50500,00 грн., з яких: 10100,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом та 40400,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками.
Відповідно до частин першої-другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).
Встановлено, що за подання позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, а за подання апеляційної скарги - 3 633,60 грн. З огляду на висновок щодо задоволення апеляційної скарги, в результаті чого позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено повністю, вказані витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задоволити.
Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 жовтня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1099-5237 від 14 жовтня 2022 року у розмірі 50500 (п`ятдесят тисяч п`ятсот) грн., з яких: 10100,00 (десять тисяч сто) грн. - прострочена заборгованість за кредитом та 40400,00 (сорок тисяч чотириста) грн. - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками.
Стягнути ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір за подання позову у розмірі 2422,40 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 3633,60 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Суддя-доповідач   Шимків С.С.
Судді:   Гордійчук С.О. 
Ковальчук Н.М.