СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, E-mail: inbox@adm.su.court.gov.ua
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2026 року Справа № 480/5298/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/5298/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 23.06.2025 року № 182950003001 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 17.03.2025, зарахувавши до страхового стажу період навчання з 01.09.1980 по 18.07.1983 року, згідно диплому серія НОМЕР_1 від 18.07.1983 року та трудової книжки серія НОМЕР_2 . 
Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Проте рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 23.06.2025 року № 182950003001 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. При цьому, до страхового стажу не зараховано: період навчання згідно із дипломом серії НОМЕР_1 , оскільки зазначене прізвище « ОСОБА_2 »-рос. не відповідає написанню дошлюбного прізвища « ОСОБА_3 »-рос. згідно із наданим свідоцтвом про укладання шлюбу серії НОМЕР_3 . Позивач не погоджується з даним рішенням відповідача, вважає його протиправним та таким, що порушує її права, оскільки спірний період підтверджується наданими пенсійному органу документами і записами трудової книжки.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено строк відповідачам для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача. Також даною ухвалою було витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи позивача, в тому числі заяви про призначення пенсії, позписки-повідомлення та розрахунку стажу.
На виконання вимог суду представником Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області було надано суду витребувані докази. Проте відзиву на позовну заяву, суду надано не було.
Представником Головного управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області було надано суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зокрема, зазначивши, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 23.06.2025 №182950003001 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Відповідно до наданих документів з заявою про призначення пенсії, вік заявника складає: 60 років 03 місяці та страховий стаж становив 26 років 02 місяці 17 днів, а страховий стаж для визначення права на пенсію за віком з врахуванням положень абз. 3 п. 1 ч. 1 ст. 3-1 розділу XV Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” 31 рік 20 днів (при необхідних не менше 32 років у 2025 році), що є недостатнім та не дає підстав для призначення пенсії за віком. При цьому, до страхового стажу позивача не зараховано період навчання згідно із дипломом серії НОМЕР_1 , оскільки зазначене прізвище “ ОСОБА_2 ”- рос. не відповідає написанню дошлюбного прізвища “ ОСОБА_3 ” - рос. згідно із наданим свідоцтвом про укладання шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с. 42-45).
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернулася до пенсійного органу із заявою від 16.06.2025 року про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (а.с. 63-64).
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача. 
Рішенням від 23.06.2025 року №182950003001 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком, відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.
При цьому в даному рішенні зазначено, що необхідний страховий стаж становить не меншу 32 роки (на 2025 р). Страховий стаж заявника становить 26 років 02 місяці 17 днів, а страховий стаж для визначення права на пенсію за віком з врахуванням положень абз. 3 и. 1 ч. 1 ст. 3-1 розділу XV Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” - 31 рік 20 днів.
Водночас в даному рішенні зазначено, що за доданими документами до загального страхового стажу не зараховано період навчання згідно із дипломом серії НОМЕР_1 , оскільки зазначене прізвище “ ОСОБА_2 ”- рос. не відповідає написанню дошлюбного прізвища “ ОСОБА_3 ” - рос. згідно із наданим свідоцтвом про укладання шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с. 6-7, 83).
Не погодившись з даним рішенням відповідача, позивач звернулася з позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).
Відповідно до статті 1 Закону України “Про пенсійне забезпечення” громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, який набрав чинності 01.01.2004.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
В силу положень ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 24 до 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - від 25 до 35 років.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
За приписами ч. 2 ст. 24 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Також, ч. 4 ст. 24 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
З аналізу зазначених норм законодавства суд вбачає, що до набрання чинності Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, а саме до 01.01.2004, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу, в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.2004.
В свою чергу перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначено статтею 56 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Згідно з пунктом “д” частини третьої статті 56 Закон України “Про пенсійне забезпечення”, до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Статтею 38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" визначено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).
Згідно з п. 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. 
Водночас відповідно до п. 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Отже, належними доказами для зарахування періоду навчання до страхового стажу є диплом, посвідчення, свідоцтво, а також довідки та інші документи, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
З оскаржуваного рішення судом встановлено, що до страхового стажу позивача не зараховано період навчання згідно із дипломом серії НОМЕР_1 , оскільки зазначене прізвище “ ОСОБА_2 ”- рос. не відповідає написанню дошлюбного прізвища “ ОСОБА_3 ” - рос. згідно із наданим свідоцтвом про укладання шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с. 42-45).
З матеріалів справи судом встановлено, що в трудовій книжці НОМЕР_2 , вперше заповненої на прізвище ОСОБА_3 , міститься запис щодо навчання позивача у періоди з 01.09.1980 по 18.07.1983 року в середньому МПТУ № 71 м. Шахтарська Донецької області (а.с. 8 (зворотній бік). Підставою внесення запису зазначено диплом серії НОМЕР_1 від 18.07.1983 року.
При цьому матеріали справи містять копію диплому серії НОМЕР_1 від 18.07.1983 року, виданого " ОСОБА_4 " (українською мовою) " ОСОБА_4 " (російською мовою) про закінчення навчання в середньому МПТУ № 71 м. Шахтарська Донецької області (а.с. 80). 
В свою чергу відповідно до відомостей свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 15.04.1965 року, копія якого наявна у матеріалах справи, прізвище, ім`я та по батькові позивача на російській мові зазначено " ОСОБА_4 " (а.с. 18).
Також у свідоцтві про укладання шлюбу серії НОМЕР_3 зазначено дошлюбне прізвище позивача російською мовою " ОСОБА_3 " (а.с. 19).
Отже, у дипломі серії НОМЕР_1 від 18.07.1983 дійсно вказано прізвище “ ОСОБА_2 ”, що не відповідає прізвищу, яке вказане у свідоцтві про народження серії НОМЕР_4 , у свідоцтві про укладання шлюбу серії НОМЕР_3 та в трудовій книжці НОМЕР_2 - “Цицюра”.
Судом враховано, що Верховний Суд у постанові від 28.01.2025 у справі №300/8132/23 зазначив, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж. Разом з тим, у разі якщо остання містить неправильні чи неточні записи про періоди роботи (тобто такі, з приводу яких виникають сумніви у їх достовірності) то для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи, визначені пунктом 3 Порядку №637. Також у разі неможливості одержання необхідних документів внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку (у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями) трудовий стаж може бути установлений на підставі показань не менше двох свідків , які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
При цьому в матеріалах справи відсутні докази щодо надання позивачем до Пенсійного органу разом із заявою від 16.06.2025 року документів, які б підтверджували відповідність особистих даних позивача, які зазначені у дипломі серії НОМЕР_1 від 18.07.1983, даним, зазначеним у свідоцтві про народження серії НОМЕР_4 , у свідоцтві про укладання шлюбу серії НОМЕР_3 та в трудовій книжці НОМЕР_2 .
А відтак, суд зазначає, що у відповідача були відсутні правові підстави для зарахування до страхового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1980 по 18.07.1983 року.
Отже за відсутності у відповідача необхідних документів, суд доходить висновку про правомірність прийняття ним рішення про відмову у призначенні пенсії від 23.06.2025 року №182950003001. А відтак позовні вимоги позивача є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.
У зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат, понесених позивачем, відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 23.06.2025 року № 182950003001 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 17.03.2025, зарахувавши до страхового стажу період навчання з 01.09.1980 по 18.07.1983 року, згідно диплому серія НОМЕР_1 від 18.07.1983 року та трудової книжки серія НОМЕР_2 – відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   В.О. Павлічек