П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/16298/24	

Перша інстанція суддя Бжассо Н.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Яковлєва О.В.,
суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті, про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Державній службі України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу: № ПШ 021897 від 20 листопада 2023 року, № ПШ 021899 від 20 листопада 2023 року, № ПШ 021901 від 20 листопада 2023 року, № ПШ 021900 від 20 листопада 2023 року, № ПШ 021965 від 20 листопада 2023 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року задоволено позовні вимоги.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про необхідність задоволення позовних вимог, так як на позивача у межах спірних правовідносин правомірно накладено адміністративно-господарські штрафу за наслідком виявлення порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме за наслідком відсутності карток водіїв до цифрового тахографу в автомобілях позивача.
В свою чергу, позивачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваних постанов.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, 03 жовтня 2023 року та 05 жовтня 2023 року посадовими особами Відділу Державного нагляду (контролю) проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт щодо ТОВ «БЕЛОГВІ».
Так, 05 жовтня 2023 року під час зазначеної перевірки було виявлено, що автомобіль марки Ford д.н.з. НОМЕР_1 , перевозив вантаж за відсутності на момент перевірки особистої картки водія (транспортний засіб обладнано цифровим тахографом), що зафіксовано в акті № АР №011972 від 05 жовтня 2023 року
Постановою Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 021965 від 27 листопада 2023 року до ТОВ «БЕЛОГВІ» застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000,00 грн. Вказано про допущення порушення вимог ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» відповідальність за яке передбачена абзацом 3 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт».
Також, 03 жовтня 2023 року під час зазначеної перевірки виявлено, що автомобіль марки Ford д.н.з. НОМЕР_2 , перевозив вантаж за відсутності на момент перевірки особистої картки водія (транспортний засіб обладнано цифровим тахографом), що зафіксовано в акті № АР № 011125 від 03 жовтня 2023 року.
Постановою Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 021897 від 20 листопада 2023 року до ТОВ «БЕЛОГВІ» застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000,00 грн. Вказано про допущення порушення вимог ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» відповідальність за яке передбачена абзацом 3 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт».
Також, 03 жовтня 2023 року під час зазначеної перевірки було виявлено, що автомобіль марки Ford д.н.з. НОМЕР_3 , перевозив вантаж за відсутності на момент перевірки особистої картки водія (транспортний засіб обладнано цифровим тахографом), що зафіксовано в акті № АР № 011126 від 03 жовтня 2023 року.
Постановою Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 021899 від 20 листопада 2023 року до ТОВ «БЕЛОГВІ» застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000,00 грн. Вказано про допущення порушення вимог ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» відповідальність за яке передбачена абзацом 3 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт».
Також, 03 жовтня 2023 року під час зазначеної перевірки було виявлено, що автомобіль марки Ford д.н.з. НОМЕР_4 , перевозив вантаж за відсутності на момент перевірки особистої картки водія (транспортний засіб обладнано цифровим тахографом), що зафіксовано в акті № АР № 011143 від 03 жовтня 2023 року.
Постановою Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 021901 від 20 листопада 2023 року до ТОВ «БЕЛОГВІ» застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000,00 грн. Вказано про допущення порушення вимог ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» відповідальність за яке передбачена абзацом 3 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт».
Також, 03 жовтня 2023 року під час зазначеної перевірки було виявлено, що автомобіль марки Ford д.н.з. НОМЕР_5 , перевозив вантаж за відсутності на момент перевірки особистої картки водія (транспортний засіб обладнано цифровим тахографом), що зафіксовано в акті № АР № 011144 від 03 жовтня 2023 року.
Постановою Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 021900 від 20 листопада 2023 року до ТОВ «БЕЛОГВІ» застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000,00 грн. Вказано про допущення порушення вимог ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» відповідальність за яке передбачена абзацом 3 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт».
Не погоджуючись з правомірністю прийнятих постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, з яким частково погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про автомобільний транспорт» визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту.
Згідно ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про автомобільний транспорт», цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Згідно ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
В свою чергу, згідно абз. 3 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, а саме за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно абз. 8 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, а саме за порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів - штраф у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Між тим, Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті затверджена наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 року № 385.
Згідно п. 3.3 Інструкції № 385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, зобов`язаний мати при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.
Згідно картка п. 1.4 Інструкції № 385, картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі.
Крім того, Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07 червня 2010 року № 340.
Згідно п. 1.2 Положення № 340, це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку.

Згідно п. 1.4 Положення № 340, це Положення не поширюється на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються: транспортними засобами спеціального та спеціалізованого призначення суб`єктів господарювання незалежно від форм власності, що здійснюють експлуатаційне утримання, будівництво та поточний ремонт автомобільних доріг загального користування, вулиць у населених пунктах, а також інших об`єктів транспортної інфраструктури в радіусі не більше 150 км від об`єкта будівництва (ремонту), які обладнані спеціальними світловими сигнальними пристроями відповідно до пункту 3.6 розділу 3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за умови наявності у водія відповідного транспортного засобу первинного документа, що фіксує маршрут руху такого транспортного засобу, а також у разі забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів і виникнення інших перешкод у дорожньому русі.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності постанов Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарських штрафів № ПШ 021897 від 20 листопада 2023 року, № ПШ 021899 від 20 листопада 2023 року, № ПШ 021901 від 20 листопада 2023 року, № ПШ 021900 від 20 листопада 2023 року, № ПШ 021965 від 20 листопада 2023 року.
В даному випадку, кожною із зазначених постанов, до позивача, як перевізника, застосовано адміністративно-господарський штраф, передбачений абз. 3 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», за наслідком встановлення факту вчинення позивачем однотипних порушень законодавства про автомобільний транспорт, а саме за здійснення перевезень вантажу водіями, які не мали карток водія до цифрового тахографу, що є порушенням вимог ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт».
Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, у межах доводів та вимог апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, з аналізу вищевикладених норм матеріального права вбачається, що особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку врегульовано Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (Положення № 340).
В свою чергу, позивач у межах доводів свого позову зазначає, що вимоги Положення № 340 у межах спірних правовідносин не поширювались на здійснювані позивачем перевезення, так як останнім здійснювалось перевезення вантажів транспортними засобами під час здійснення ремонтних робіт на автомобільній дорозі (просп. Героїв Сталінграда у місті Київ) в радіусі не більше 150 км від об`єкта будівництва (ремонту).
Вказані обставини підтверджуються зібраними матеріалами у справі, а саме товарно-транспортними накладними, довідками КК «КИЇВАВТОДОР».
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами позивача, що у даному випадку до водіїв позивача не застосовувались вимоги Положення № 340.
Вказані обставини, як вбачається із зібраних матеріалів у справі, не досліджувалися суб`єктом владних повноважень під час здійснення перевірки транспортних засобів позивача, а також у ході розгляду даної справи судом першої інстанції.
Крім того, щодо кваліфікації спірних порушень, колегія суддів зазначає, що на позивача у межах спірних правовідносин накладено штрафи за перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт».
В даному випадку, положення ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» не визначають у якості документу для здійснення внутрішніх перевезень вантажів картки водія до цифрового тахографу, а лише визначають, що водій, окрім перелічених документів, має мати при собі інші документи, передбачені законодавством.

В свою чергу, колегія суддів вважає, що картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою за своєю суттю не є документом, який необхідний для здійснення внутрішніх перевезень вантажів (ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт»), а є, разом із цифровим тахографом, частиною системи, необхідної для фіксації інформації про рух транспортних засобів та інформації про періоди роботи водіїв.
Тобто, ненадання відповідної карти може свідчити про порушення водієм режимів праці та відпочинку (абз. 8 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт»), а не про відсутність документів, визначених у ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» (абз. 3 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт»).
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.
З іншого боку, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що задовольняючи позовні вимоги судом першої інстанції, окрім загального посилання на норми матеріального права, зокрема на ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт», яка не регулює спірних правовідносин, жодним чином не обґрунтовано свій висновок про необхідність задоволення позову.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції та викласти мотивувальну частину рішення суду першої інстанції у редакції цього судового рішення.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті – задовольнити частково.
Змінити рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року, виклавши його мотивувальну частину у редакції постанови суду апеляційної інстанції.
В решті, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року – залишити без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Державну службу України з безпеки на транспорті.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
Судді	  	О.В. Єщенко   А.В. Крусян