Справа № 750/13257/25 	Головуючий у 1 інстанції Кулініч Ю. П. 	
Провадження № 33/4823/153/26 	  	
Категорія - – ст.ст.122-4, 124 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 жовтня 2025 року, 

В С Т А Н О В И В :
Цією постановою: 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124, ст.122-4, ст.36 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі і 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 12 вересня 2025 року, о 21 год. 30 хв., у місті Чернігові, по вул. Соборності, 7В, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 , на прибудинковій території, перебуваючи в хворобливому стані, внаслідок чого здійснив наїзд на стоячий праворуч по руху транспортний засіб «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після чого ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п.п. 1.5, 2.9 «б» Правил дорожнього руху.
Також, 12.09.2025, о 21 год. 40 хв., у м. Чернігові, по просп. Левка Лук`яненка, 36 (прибудинкова територія), ОСОБА_1 керував транспортним засобом «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в хворобливому стані, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «Рено», д.н.з. НОМЕР_3 , який від удару пошкодив поруч стоячий транспортний засіб «Пежо», д.н.з. НОМЕР_4 , після чого продовжив рух та здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_5 , в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після чого ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п. 2.9 «б» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову місцевого суду в частині визнання його винним та притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що не вважає себе винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, оскільки після ДТП він залишився на місці пригоди, зупинивши свій автомобіль на парковці. Однак, у зв`язку з тим, що на нього з балкону почав кричати сусід, а інший чоловік, який перебував на вулиці разом з жінкою, підійшовши до його автомобіля, відкрив його двері і завдав удару в обличчя. При цьому жінка дістала газовий балончик і бризнула в сторону його обличчя. ОСОБА_1 зрозумів, що є загроза його життю та здоров`ю, а тому вирішив втекти, щоб повернутися пізніше коли приїде поліція і пройде агресія людей. Зазначає, що він не мав жодного наміру залишати місце пригоди з метою уникнення відповідальності, а діяв вимушено. 
Також просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки в зв`язку з військовим станом та проходженням ним військової служби в ЗСУ не зміг своєчасно подати апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Згідно зі ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, з огляду на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Факт учинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому висновок суду першої інстанції в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.
Згідно ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Як убачається з протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1№454349 від 12.09.2025 та серії ААД № 903771 від 15.09.2025, ОСОБА_1 , 12 вересня 2025 року, о 21 год. 30 хв., у м. Чернігові, по вул. Соборності, 7В, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме наїзд на стоячий транспортний засіб КІА», д.н.з. НОМЕР_2 , місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП (а.с.34).
Крім того, ОСОБА_1 , 12.09.2025, о 21 год. 40 хв., у м. Чернігові, по просп. Левка Лук`яненка, 36 (прибудинкова територія), керував транспортним засобом «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП з автомобілями «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_3 , «Пежо», д.н.з. НОМЕР_4 , та ГАЗ 33023, д.н.з. НОМЕР_5 , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачені ст.122-4 КУпАП (а.с.4).
Викладені у протоколі серії ААД № 903771 факти ОСОБА_1 власноруч підтвердив своїм підписом та в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення особисто написав «згоден». 
Отже, протоколи про адміністративне правопорушення є документами, що офіційно засвідчують факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Також, вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушень, передбачених ст.122-4 КУпАП, підтверджується рапортом інспектора УПП в Чернігівській області Довженка О.О., згідно з яким на момент прибуття поліції на місце події жодних осіб виявлено не було. Очевидці повідомили, що із салону автомобіля вибігло декілька осіб (надали прикмети). Було обстежено прилеглу територію разом із свідками, даних осіб виявлено не було. Потім було встановлено власника транспортного засобу, який скоїв ДТП, ним виявився ОСОБА_1 . Після цього вони зв`язалися по мобільному із власником даного транспортного засобу, ОСОБА_1 спочатку на контакт не йшов, однак через деякий час повідомив, що це він скоїв ДТП, але на місце події не з`явився (а.с.10, 35).

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що під час ознайомлення ОСОБА_1 з протоколами про адміністративні правопорушення за ст.122-4 КУпАП він не заперечував обставини, викладені в протоколах, був ознайомлений з їх змістом.

Диспозиція ст.122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Отже, причетні до дорожньо-транспортної пригоди особи зобов`язані залишатися на місці пригоди. Під час з`ясування причин виникнення ДТП важливою обставиною є розташування транспортних засобів і предметів на місці ДТП. Тому, для того щоб об`єктивно виявити винних у виникненні ДТП, Правилами дорожнього руху забороняється переміщення транспортних засобів і предметів, а також зміна їх розташування в межах транспортного засобу або місця ДТП.

Цих вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не дотримався, так як в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди вказані вимоги норми закону поширювалися саме на водія автомобіля «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 , який, після допущеного зіткнення, повинен був залишитися на місці пригоди до прибуття працівників поліції.

Доводи апелянта про те, що він залишив місце ДТП, оскільки була загроза для його життя та здоров`я, не заслуговують на увагу і не підтверджуються матеріалами справи.

Водночас, жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вказаних матеріалів, їх фальсифікації, ОСОБА_1 не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б не були предметом дослідження в суді першої інстанції, або порушень судом вимог матеріального або процесуального закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в розрізі з наявними у ній доказами в їх сукупності, апеляційний суд повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що водій ОСОБА_1 , будучи причетним до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, покинув місце ДТП до приїзду наряду поліції, чим порушив п.2.10 «а» Правил дорожнього руху.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.ст.33, 36 КУпАП, у розмірі, передбаченому санкцією ст.122-4 КУпАП, яка є більш суворою.

Відтак, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її скасування. 

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,  

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 жовтня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 жовтня 2025 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний