печерський районний суд міста києва

Справа № 757/61364/25-к 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2026 м. Київ 

Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження №12025105060000650 від 15.11.2025 стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозовий Яр, Яготинського р-н., Київської обл., громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, не зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніш судимого вироком Печерського районного суду м. Києва від 15.12.2025 за ст.309 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 17 000 грн., який не сплачений, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.1 КК України,
в с т а н о в и в :
15.11.2025 приблизно о 12:30 год ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу будинку 14-А, розташованого по Кловському узвозу у м. Києві, на землі під деревом знайшов пакет з прозорого полімерного матеріалу з пазовим замком в середині якого містилась порошкоподібна речовина світло-бежевого кольору. Підібрав вказаний пакет, взявши його до рук, тим самим незаконно придбав без мети збуту психотропну речовину -амфетамін масою 0,329г, яку став незаконно зберігати при собі без мети збуту у лівій кишені власних штанів. В цей же день, 15.11.2025 приблизно о 12:45год ОСОБА_3 біля Кловського узвозу, 24 у м.Києві був зупинений працівниками поліції, які виявили та вилучили вищевказану психотропну речовину - амфетамін масою 0,329г, яку він незаконно придбав та зберігав без мети збуту.
ОСОБА_3 визнається винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.309 ч.1 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту.
Згідно ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 щодо вчинення кримінального проступку за ст.309 ч.1 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, враховуючи, що ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, тому розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощенному провадженні в порядку, передбаченому ст.382 КПК України.
Встановлені під час дізнання обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ст.309 ч.1 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, та підтверджені долученими до обвинувального акту письмовими доказами.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Порушень процесуального закону щодо відкриття кримінального провадження, його руху, повноважень сторони обвинувачення на всіх стадіях процесу судом не виявлено.
Кримінальне провадження №12025105060000650 від 15.11.2025 стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 розглянуто з дотриманням правил підсудності.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує наступні норми КПК та КК України.
Так, згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якої людини, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до норм ст. 50 ч. 2 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Дотримання загальних засад призначення покарання на підставі ст.ст. 50, 65 КК України є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком; особу винного, який раніше судимий за аналогічне кримінальне правопорушення; офіційно не працює; постійного місця мешкання не має, з 27.11.2025 перебуває на обліку КМДА «Будинок соціального піклування», як бездомна особа.
Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, за результатами судового розгляду не встановлено.
З урахуванням сукупності всіх обставин кримінального проступку та конкретних обставин його вчинення, даних про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд обирає ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду строком в межах санкції ст.309 ч.1 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України, яке суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. 
Остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити із застосуванням ст.70 ч.4 КК України (сукупність кримінальних правопорушень) та ст.72 ч.3 КК України (правила складання покарань), оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбачено ст.309 ч.1 КК України, який він вчинив - 15.11.2025 до постановлення вироку Печерського районного суду м. Києва від 15.12.2025.
Так, положеннями ст. 70 КК визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів. Відповідно до приписів ч.4 ст.70 КК якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання визначається за правилами, передбаченими частинами 1-3 цієї статті, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. У такому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 цього Кодексу.
В той же час , призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК, має ряд особливостей, з урахуванням яких, загальний алгоритм призначення покарання на підставі ч.4 ст.70 КК передбачає такі елементи: 1) одержання точних даних про покарання, призначене особі попереднім вироком/попередніми вироками та у разі відбуття призначеного покарання, точного визначення його відбутої частини; 2) призначення покарання за злочин, вчинений до постановлення попереднього вироку, а якщо вчинено декілька таких злочинів, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то призначення покарання за кожен злочин окремо; 3) визначення покарання за сукупністю вказаних злочинів; 4) призначення покарання за сукупністю злочинів, встановлених попереднім та новим вироками; 5) зарахування в строк остаточного покарання, призначеного за сукупністю вчинених злочинів, покарання, відбутого за попереднім вироком/попередніми вироками, якщо таке зарахування можливе.
При цьому, призначаючи покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК суд не вправі змінювати покарання, призначене попереднім (першим) вироком за окремий злочин. Він також не повинен ще раз призначати (дублювати) це покарання у новому (другому) вироку. В даному разі діє юридична презумпція законності й обґрунтованості попереднього вироку, яку суд підтверджує, застосовуючи ч.4 ст.70 КК, а тому суд при призначенні ОСОБА_3 остаточного покарання не буде змінювати вирок Печерського районного суду м. Києва від 15.12.2025.
Крім того, за правилами ст. 72 ч. 3 КК України, згідно якої основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно, а відтак покарання, яке призначено ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, підлягає самостійному виконанню.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`являвся.
Речові докази, в кримінальному провадженні №12025105060000650 від 15.11.2025 згідно постанови старшого дізнавача СД Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 28.11.2025, а саме, амфетамін, загальною масою 0, 329г, який поміщено до сейф-пакету №6618215, відповідно до квитанції №2954 від 28.11.2025 переданий на відповідальне збереження до камери сходу речових доказів Печерського УП ГУНП у м. Києві.
Питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Згідно вимог ст.124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта в сумі 3565,60грн. - вартість проведеної судової експертизи матеріалів, речовин і виробів.
Запобіжний захід у межах кримінального провадження №12025105060000650 від 15.11.2025 ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 615 ч.15 КПК України, суд 
УХВАЛИВ : 
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.309 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст.59-1 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодженням з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Згідно ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання покарань, призначених за цим вироком та за вироком Печерського районного суду м. Києва від 15 грудня 2025 року, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки та штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., які на підставі ст. 72 КК України виконувати самостійно.
Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази, в кримінальному провадженні №12025105060000650 від 15.11.2025, а саме:
- амфетамін, загальною масою 0, 329г, який поміщено до сейф-пакету №6618215, відповідно до квитанції №2954 від 28.11.2025 переданий на відповідальне збереження до камери сходу речових доказів Печерського УП ГУНП у м. Києві, знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 3565,60грн.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Копія вироку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового розгляду.

Головуючий суддя:        ОСОБА_5