ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року 
м. Київ

cправа №   911/2133/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кондратова І.Д.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення сторін заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецпром"

про розподіл витрат на професійну правничу допомогу

у справі за позовом Заступника Генерального прокурора
в інтересах держави в особі: Міністерства охорони здоров`я України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецпром"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне підприємство "Медичні закупівлі України"

про стягнення неустойки (пені та штрафу) у зв`язку з неналежним виконанням договору про закупівлю спеціалізованого санітарного транспорту

ВСТАНОВИВ:
1.          Заступник Генерального прокурора звернувся до Господарського суду Київської області в інтересах держави в особі Міністерства охорони здоров`я України за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - державного підприємства "Медичні закупівлі України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецпром" про стягнення неустойки в сумі 10 426 594,74 грн у зв`язку з невиконанням умов договору про закупівлю спеціалізованого санітарного транспорту від 28.12.2021 № 09/524-12/2021.
2.          Рішенням Господарського суду Київської області від 26.11.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного суду від 08.07.2025 у справі № 911/2133/24, у задоволенні позову відмовлено.
3.          Постановою Верховного Суду від 04.11.2025 касаційну скаргу Позивача залишено без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 26.11.2024, постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2025 та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2025 у справі №911/2133/24 залишено без змін.
4.          04.11.2025 Відповідач направив до Верховного Суду заяву про вирішення питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить  стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000, 00 грн., понесені у зв`язку з переглядом справи №911/2133/24 у суді касаційної інстанції.
5.          До заяви Відповідач долучив докази на підтвердження факту понесення ним в суді касаційної інстанції витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру, а саме: 
- копію Договору про надання правової допомоги № 23/02-20 від 23 лютого 2020 року;
- копію Додатка № 38 до Договору про надання правової допомоги № 23/02-20 від 23 лютого 2020 року;
- копію Акта приймання-передачі наданих послуг від 03.11.2025 року;
- детальний опис робіт;
- рахунок на оплату від 03.11.2025 року.
6.          Прокурор через систему «Електронний суд» подав до Верховного Суду заперечення на заяву Відповідача про винесення додаткового рішення у справі, у яких просить відмовити у задоволенні вказаної заяви. 
7.          У запереченнях прокурор зазначає, що позовна заява у справі 911/2133/24 пред`явлена прокурором через допущене невиконання договірного зобов`язання ТОВ «Автоспецпром», таким чином, на думку прокурора, є підстави для застосування частини 9 статті 129 ГПК України та покладення витрат у справі на Відповідача у зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправильних дій Відповідача.
8.          Також прокурор вказує, що заявлений розмір витрат є неспівмірним із фактично наданим обсягом правничої допомоги, із зазначеним переліком послуг у заяві представника Відповідача, зі складністю та об`ємом справи, не відповідає критеріям реальності, розумності розміру витрат, оскільки у цій справі правова позиція Відповідача не змінювалася і адвокату не потрібно вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі. Документи й доводи, по суті є тотожними твердженням, викладеним у суді першої та апеляційної інстанції. 
9.          Розглянувши доводи сторін та надані докази на підтвердження понесення Відповідачем судових витрат у суді касаційній інстанції, Суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з огляду на таке.
10.          Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване статтею 131-2 Конституції України, статтею 16 ГПК України, відповідними нормами Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
11.          Згідно з пунктом 12 частини третьої статті 2 ГПК України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
12.          Частинами першою, третьою статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
13.          У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
14.          Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
15.          Заява про вирішення питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу подана Відповідачем у порядку, межах та строки, які визначені чинним законодавством, зокрема частиною восьмою статті 129 ГПК України. 
16.          Згідно з частинами третьою - п`ятою статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
17.          За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої' допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
18.          Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (див. постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18).
19.          За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
20.          У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
21.          Водночас за приписами частини шостої статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, постанови Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 826/2689/15; від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
22.          Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої' сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
23.          Суд враховує, що у запереченнях на заяву Відповідача щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу прокурор вказує на недоведеність і неспівмірність розміру заявлених Відповідачем витрат зі складністю справи та обсягом наданих послуг.
24.          Суд звертає увагу, що за умовами Договору про надання правової допомоги від 23.02.2020 № 23/02-20 (далі - Договір) Товариство з обмеженою відповідальністю "Автоспецпром" (клієнт) доручило, а Адвокатське об`єднання "Унілекс" (об`єднання) зобов`язалося надавати за винагороду клієнту чи вказаним ним особам правничу допомогу в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим Договором, його Додатками. 
25.          Завдання на надання правничої допомоги, її обсяги, строки надання визначаються за домовленістю сторін, виходячи з потреб клієнта; сторони погодили, що у випадку необхідності завдання на надання правничої допомоги може визначатися сторонами в додатках до договору, які є його невід`ємною частиною (пункт 2.2 Договору). 
26.          Протягом 3 (трьох) календарних днів після закінчення виконання завдання, передбаченого відповідним додатком до договору, об`єднання надає клієнту підписані уповноваженою особою та завірені печаткою два примірники акта прийому-передачі наданих послуг, якщо інше не передбачено відповідним додатком до договору (пункт 2.7 Договору). 
27.          Клієнт сплачує об`єднанню гонорар за фактично надану правничу допомогу згідно із завданням, а також відшкодовує додаткові витрати, пов`язані із забезпеченням належного виконання завдання (пункт 5.1 Договору).
28.          Додатком № 38 до Договору АО "Унілекс" та ТОВ "Автоспецпром" погодили обсяги правової допомоги (завдання на надання правової допомоги) у справі № 911/2133/24 в суді касаційної інстанції та визначили розмір винагороди (гонорар) - 20 000 грн.
29.          Також 03.11.2025 між АО "Унілекс" та ТОВ "Автоспецпром" підписаний Акт приймання-передачі наданих послуг, згідно з яким загальна вартість наданих послуг відповідно до Додатку 38 до Договору склала 20  000, 00 грн, а клієнту надано такі послуги:
1. Аналіз касаційної скарги Заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Позивача - Міністерства охорони здоров`я України.
2. Підбір нормативно-правової бази, аналіз судової практики з подібних судових справ, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень щодо можливих варіантів дій, обрання стратегії правового захисту.
3. Підготовка та подача до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в судовій справі № 911/2133/24.
4. Участь в судовому засіданні в суді касаційної інстанції у справі № 911/2133/24.
30.          При розгляді заяви Відповідача Суд звертає увагу, що на підставі Договору про надання правничої допомоги від 23.02.2020 № 23/02-20, під час розгляду цієї справи № 911/2133/24 у судах попередніх інстанцій представництво інтересів ТОВ "Автоспецпром" здійснювало Адвокатське об`єднання "Унілекс", зокрема, адвокат Поцелов А. О. Водночас, відзив на касаційну скаргу Прокурора від імені відповідача подано та підписано директором ТОВ "Автоспецпром" Курченко Світланою Миколаївною, яка діяла в порядку самопредставництва. Поряд із тим, адвокат Поцелов А. О. брав участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції.
31.          Вирішуючи заяву Відповідача з урахуванням доводів прокурора, викладених у запереченнях на заяву, Суд враховує висновки Верховного Суду, які викладені у постановах від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, відповідно до яких суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123-130 ГПК України встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
32.          Суд зауважує, що при вирішенні заяви сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
33.          Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
34.          При цьому згідно зі статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.
35.          Суд також акцентує, що стягнення витрат на правничу допомогу не може бути способом збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).
36.          Зважаючи на викладене, при вирішенні питання про розподіл судових витрат для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи, чи вони були (мали бути) фактично понесені, а також оцінювати їх необхідність.
37.          У цьому контексті Суд звертає увагу, що на стадії касаційного розгляду правова позиція Відповідача вже була сформована. Суд також враховує, що під час розгляду цієї справи у судах попередніх інстанцій представництво інтересів відповідача здійснювало саме АО "Унілекс", зокрема адвокат Поцелов А. О. При цьому, доказів додаткового комплексного та всебічного вивчення юридичної природи спірних правовідносин Суду не надано.
38.          У контексті зазначеного Суд також враховує позицію Офісу Генерального прокурора, заявлену у запереченнях на заяву Відповідача щодо неспівмірності та непропорційності заявленого Відповідачем розміру витрат на професійну правничу допомогу.
39.          Отже, дослідивши заяву про вирішення питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу та додані до неї документи, Суд вважає, що розмір заявлених витрат на правову допомогу про стягнення на користь Відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20 000 грн не відповідає критерію необхідності, дійсності та розумності адвокатських витрат, їх розмір не має характеру співмірності зі складністю справи і необхідним обсягом правничих послуг.
40.          З урахуванням викладеного вище, через призму критеріїв, встановлених частиною п`ятою статті 129 ГПК України, керуючись статтями 2, 80, 123, 126, 129 ГПК України, зважаючи на рівень складності справи, надані адвокатом послуги, критерії розумності, справедливості, реальності та необхідності судових витрат, на користь Відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції у розмірі 10 000,00 грн.
41.          Текст цієї постанови складений у межах розумного строку. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
42.          Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, розумність тривалості провадження повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на такі критерії: правову та фактичну складність справи; поведінку заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінку органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (рішення в справах "Федіна проти України" від 02.09.2010, заява №17185/02, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, заява №36655/02, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, заява №19567/02, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004, заява №62771/00).
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1.          Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецпром" про вирішення питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
2.          Стягнути з Офісу Генерального прокурора (Код ЄДРПОУ: 00034051, адреса: вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Автоспецпром" (Код ЄДРПОУ 38183310, 08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул.Оксамитова, буд. 9) 10 000,00 (десять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи № 911/2133/24 у суді касаційної інстанції. В іншій частині у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецпром" відмовити.
3. Видачу відповідного наказу у справі № 911/2133/24 доручити Господарському суду Київської області.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча          Г. Вронська

Судді          Н. Губенко

                                                                                                       І. Кондратова