ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року	Львів	Справа № 300/6747/24 пров. № А/857/29742/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Обрізко І.М., 
суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І., 

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року у справі № 300/6747/24, прийняте суддею Боршовським Т.І. у місті Івано - Франківськ, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернулася з позовом до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області (надалі – ГУ ПФУ, відповідач) про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у виплаті пенсії в розмірі 148699,50 грн., що підлягала виплаті ОСОБА_2 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 у справі № 300/4484/21, і залишилася неодержаною у зв`язку з його смертю;
- стягнення з ГУ ПФУ в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 пенсію в розмірі 148699,50 грн., що підлягала виплаті ОСОБА_2 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 у справі № 300/4484/21, і залишилася неодержаною у зв`язку з його смертю.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність, викладену в листі від 23.08.2024 № 7247-5918/Ч-02/8-0900/24, яка полягає в не розгляді по суті заяви ОСОБА_1 від 01.08.2024 в порядку статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; зобов`язано розглянути по суті в порядку статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» заяву від 01.08.2024 про виплату неодержаних її чоловіком: ОСОБА_2 у зв`язку зі смертю, суми пенсії за вислугу років за період з 01.04.2019 по 31.12.2021, перерахованої на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 у справі № 300/4484/21, із врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні в цій справі. В задоволені решти позову відмовлено.
Суд виходив з того, що виплата нарахованих ОСОБА_2 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 у справі №300/4484/21 коштів в розмірі 148699,50 грн., які залишилися неодержаними ним у зв`язку з його смертю, здійснюється в порядку адміністративної процедури, яка передбачена статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у спосіб заміни сторони виконавчого провадження чи заміни стягувача у виконавчому листі в порядку, який передбачений статтею 369 КАС України. Факт того, що вказана заборгованість нарахована на виконання судового рішення, не змінює її сутті, викладеної в розумінні статті 61 Закону. Так само, виконання пенсійним органом обов`язку по виплаті сум пенсії, які залишилися неодержаними пенсіонером в зв`язку з його смертю, згідно з нормою вказаної статті, не залежить від того, що така заборгованість включена в реєстр виконання судових рішень, яке веде пенсійний орган, оскільки такий порядок не може змінювати встановлену законом процедуру виплати.
Вказане дає суду підстави для висновку про те, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду по суті заяви позивача від 01.08.2024 в порядку статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що вказане судове рішення прийняте із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі зазначає, що виплата пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера регламентована статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вказана у позові заборгованість не може вважатися недоодержаною пенсією, оскільки виплата заборгованості донарахованої на виконання рішення суду здійснюється за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджету, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.
Суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, тому вважає, у спірному випадку відсутні відносини спадкування щодо неотриманих сум пенсії померлого ОСОБА_2 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 у справі № 300/4484/21.
Просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступного.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд у повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та отримував пенсію за вислугою років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується копією розрахунку на доплату пенсії за пенсійною справою № ХД14799-Міноборони від 11.09.2024 (а.с. 40).
29.10.2021 Івано-Франківський окружний адміністративний суд за результатом розгляду справи № 300/4484/21 прийняв рішення, яким задовольнив позов ОСОБА_2 до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, яким визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо проведення з 01.04.2019 перерахунку пенсії ОСОБА_2 із врахуванням довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 із зазначенням відомостей щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно довідки від 07.07.2021 за №9/1/2133, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 07.07.2021 за №9/1/2133 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, починаючи з 01.04.2019 з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 у справі № 300/4484/21 набрало законної сили 30.11.2021.
На виконання рішення від 29.10.2021 у справі № 300/4484/21 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_2 , внаслідок якого щомісячний розмір пенсійної виплати становив 9775,20 грн.
Різниця між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією за період з 01.04.2019 по 31.12.2021, яка підлягала до виплати ОСОБА_2 становить 148699,50 грн., що підтверджується розрахунком на доплату пенсії від 21.01.2022 (а.с. 10).
Згідно свідоцтва про одруження від 24.04.2004 серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 24.04.2004 перебували у шлюбі (а.с. 20).
Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 16.04.2014, ОСОБА_3 змінила прізвище на дошлюбне ОСОБА_4 (а.с. 21).
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09.04.2024 серії НОМЕР_3 (а.с. 22).
01.08.2024 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою, в якій просила: виплатити недоотриману пенсію чоловіка ОСОБА_2 , яка виникла при перерахунку пенсії на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 у справі № 300/4484/21 на підставі статті 61 Закону України від 09.04.1992 за № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 7).
Листом від 23.08.2024 № 7247-5918/Ч-02/8-0900/24 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повідомило позивача, що різниця між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією за період з 01.04.2019 по 31.12.2021, яка підлягала до виплати ОСОБА_2 , становить 148699,50 грн. Неодержаних сум пенсії немає. Згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 у справі № 300/4484/21 обліковується борг в сумі 148699,50 грн. за період з 01.04.2019 по 31.12.2021, який включено в Реєстр виконання судових рішень. Вказана заборгованість не може вважатися недоодержаною пенсією, оскільки виплата заборгованості, донарахованої на виконання рішення суду, здійснюється за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджету, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, а черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. Стягувачем у справі № 300/4484/21 є ОСОБА_2 , а тому немає підстав для проведення виплати на виконання рішення суду в цій справі або внесення відомостей про зміну стягувача (а.с. 8-9).
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у виплаті пенсії в розмірі 148699,50 грн., що підлягала виплаті ОСОБА_2 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 у справі № 300/4484/21, і залишилася неодержаною у зв`язку з його смертю, представник позивача звернувся з цим позовом до суду, в якому просить суд стягнути з ГУ ПФУ в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 пенсію в розмірі 148699,50 грн., що підлягала виплаті ОСОБА_2 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 у справі № 300/4484/21, і залишилася неодержаною у зв`язку з його смертю.
Порядок виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера врегульовано статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058- IV), якою передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Зміст положень частини третьої статті 52 Закону №1058-IV узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
За приписами частини 3 цієї статті зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного осіб, для яких спільно з отримувачем цих сум, які є доходом сім`ї.
У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а, обставини якої схожі зі справою, що розглядається, сформульовано висновок: « у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя».
Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону № 1058-IV та ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону № 1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.
Такий підхід до визначення правової природи спірних правовідносин відповідає і висновкам Верховного Суду, викладеним у поставах від 04.12.2024 у справі №120/8398/24, від 11.04.2024 у справі №160/26335/23, від 06.04.2022 у справі №200/10136/20.
Отже, суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, у разі звернення за ними не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною частиною першою статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Враховуючи зазначене вище та те, що у цій справі позивач реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною першою статті 52 Закону №1058-IV та частиною першою статті 61 Закону №2262-XII, шляхом звернення до ГУ ПФ України у Львівській області не пізніше шести місяців після смерті її чоловіка.
Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 11.03.2025 у справі № 420/28399/23.
Разом з тим, невиплата нарахованих ОСОБА_2 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 у справі №300/4484/21 коштів в розмірі 148699,50 грн., які залишилися неодержаними ним у зв`язку з його смертю, здійснюється в порядку адміністративної процедури, яка передбачена статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у спосіб заміни сторони виконавчого провадження чи заміни стягувача у виконавчому листі в порядку, який передбачений статтею 369 КАС України. Факт того, що вказана заборгованість нарахована на виконання судового рішення, не змінює її сутті, викладеної в розумінні статті 61 Закону. Так само, виконання пенсійним органом обов`язку по виплаті сум пенсії, які залишилися неодержаними пенсіонером в зв`язку з його смертю, згідно з нормою вказаної статті, не залежить від того, що така заборгованість включена в реєстр виконання судових рішень, яке веде пенсійний орган, оскільки такий порядок не може змінювати встановлену законом процедуру виплати.
Таким чином, відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду по суті заяви позивача від 01.08.2024 в порядку статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Позивач просить суд захистити її право на мирне володіння майном у спосіб зобов`язання вказаного територіального органу пенсійного фонду виплатити неодержані її чоловіком, у зв`язку зі смертю, суми пенсії за вислугу років у розмірі 148699,50 грн.
Проте, суд першої інстанції вірно зазначив про те, що за обставин цієї справи, судом не може бути застосований такий спосіб захисту порушеного права як стягнення з відповідача неодержані чоловіком позивача, у зв`язку зі смертю, суми пенсії за вислугу років у розмірі 148699,50 грн. згідно рішення суду від 29.10.2021 у справі № 300/4484/21.
Судом встановлено, що орган Пенсійного фонду України не розглянув по суті в порядку статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» заяву позивачки від 01.08.2024 про виплату їй пенсії покійного чоловіка в розмірі 148699,50 грн. Натомість відповідач відмовив у розгляді по суті в порядку статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», помилково вказавши, що такі кошти не можуть вважатися неодержаною пенсією та їх виплата здійснюється в порядку виконання судового рішення у справі № 300/4484/21, за відсутності даних щодо заміни стягувача у цій адміністративній справі. Тобто відповідач взагалі не досліджував чи наявні підстави для виплати позивачу вказаних сум, які передбачені саме статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Апеляційний суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року у справі № 300/6747/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Т. І. Шинкар