Справа № 953/12061/25 
Провадження № 2/953/729/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 січня 2026 року        м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Юрлагіної Т.В.,
за участю секретаря – Бірукової Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2025 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за наступними кредитними договорами № 200898393201 від 26.10.2017 в розмірі 56 561,29 грн, з яких 37005,24 грн. – заборгованість за кредитом, 19556,05 грн. – сума заборгованості за процентами, 0 – заборгованість за комісією; за кредитним договором № 1001600827001 від 28.05.2020 у розмірі 3520,66 грн, з яких 1797,80 грн. – заборгованість за кредитом, 0,46 грн. – сума заборгованості за процентами, 1722,40 – заборгованість за комісією, а також за кредитним договором № 1001805568601 від 02.02.2021 у розмірі 93 146,76 грн., з яких 57248,91 грн. – заборгованість за кредитом, 22,48 грн. – сума заборгованості за процентами, 35875,37 – заборгованість за комісією. Крім того, представник позивача просив судові витрати стягнути з відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що:
26.10.2017 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 200898393201, відповідно до якого відповідачу було видано кредит (картку з кредитним лімітом) у сумі 38000,00 грн;
28.05.2020 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та  ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 1001600827001, відповідно до якого відповідачу було видано кредит (картку з кредитним лімітом) у сумі 5396,00 грн;
21.02.2021 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та  ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 1001805568601, відповідно до якого відповідачу було видано кредит (картку з кредитним лімітом) у сумі 60616,00 грн.
Позивач зазначає, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 03.06.2025 в розмірі 153228,71 грн.
Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість погашена не була.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» за кредитними договорами.
Ухвалою суду від 17.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. В прохальній частині позовної заяви просив проводити судове засідання без участі представника позивача, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової кореспонденції за місцем реєстрації, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція, яка була повернута оператором поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Також повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення повістки про виклик до суду на елетронну пошту, повідомлявся шляхом направленння смс. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18.)
У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, тому вирішив спір по суті за відсутності відповідачки.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за її відсутності та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що 26.10.2017 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 200898393201, відповідно до якого відповідачу було видано кредит (картку з кредитним лімітом) у сумі 10000,00 грн, який в подальшому збільшувався;
28.05.2020 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та  ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 1001600827001, відповідно до якого відповідачу було видано кредит (картку з кредитним лімітом) у сумі 5396,00 грн;
21.02.2021 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та  ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 1001805568601, відповідно до якого відповідачу було видано кредит (картку з кредитним лімітом) у сумі 60616,00 грн.
Договори складаються з підписаних сторонами заяв на приєднання до Договорів комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
Відповідно до договору № 200898393201 від 26.10.2017 банк зобов`язався надати відповідачу на споживчі цілі кредит у розмірі 10000 грн зі строком користування протягом 12 місяці, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 49 % річних. 
Відповідно до договору № 1001600827001 від 28.05.2020 банк зобов`язався надати відповідачу на споживчі цілі кредит у розмірі 5396 грн зі строком користування протягом 24 місяці, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 0,01 % річних від суми заборгованості за кредитом, та щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99 % від суми кредиту.
Відповідно до договору № 1001805568601 від 21.02.2021 банк зобов`язався надати відповідачу на споживчі цілі кредит у розмірі 60616,00 грн зі строком користування протягом 36 місяці, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 0,01 % річних від суми заборгованості за кредитом, та щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99 % від суми кредиту. 
Підписанням паспорта споживчого кредиту відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячі із обраних ним умов кредитування.
Підписавши заяви на приєднання до Договорів комплексного банківського обслуговування фізичних осіб  ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомлений з ДКБО, Тарифами Банку та цілком згодний; всі умови ДКБО йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
Відповідно до п.2.1.2 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб згідно з умовами цього договору Банк, у разі Акцепту Клієнтом публічної пропозиції на укладення договору, зобов`язується надавати клієнту визначені договором послуги, а клієнт зобов`язується їх оплатити в розмірах і порядку, передбачених договором і тарифами.
Відповідно до ч. 5 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, умови надання Споживчого кредиту, споживчий кредит надається шляхом перерахування Банком суми Споживчого кредиту відповідно до зазначених Клієнтом в Заяві на приєднання до Договору реквізитів/ призначення або шляхом видачі через касу Банку.
Відповідно до п. 5.5 сума споживчого кредиту, строк користування споживчим кредитом, цільове призначення, розмір процентів за користування споживчим кредитом та комісій (за умови обрання клієнтом умов надання споживчого кредиту з комісією), періоди сплати платежів визначаються Сторонами в заяві на приєднання до договору.
Відповідно до п. 5.6. повернення споживчого кредиту та сплата процентів за користування споживчим кредитом/комісій здійснюється за звичайною (зменшувальними платежами) або ануїтетною (рівними платежами) схемою. Схема повернення споживчого кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом/комісій зазначається в заяві на приєднання до договору. Строк/терміни повернення споживчого кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом /комісій з зазначенням розміру щомісячного платежу встановлюються у графіку платежів, що викладений у заяві на приєднання до договору.
Відповідно до п. 5.7.2 у випадку порушення зобов`язань з повернення споживчого кредиту та/або сплати процентів за користування споживчим кредитом/комісій згідно Графіку платежів (в тому числі при недодержанні, порушенні строків, термінів), а також у випадках, передбачених п. 5.18 Розділу ІІ Договору, нарахування / розрахунок процентів за користування Споживчим кредитом на суму простроченої заборгованості за Споживчим кредитом (частиною споживчого кредиту, яку не було повернуто відповідно до Графіку платежів), здійснюється за ставкою 0,01 процентів річних і такий розмір процентів буде застосовуватись Банком до тієї дати, коли зазначені зобов`язання/умови будуть виконані/дотримані належним чином.
АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» в повному обсязі виконало взяті на себе зобов`язання в частині надання кредиту, що підтверджується випискою по рахунку. 
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 03.06.2025 заборгованість відповідача перед позивачем за кредитними договорами складає 153228,71 грн за кредитним договором № 200898393201 від 26.10.2017 в розмірі 56 561,29 грн, з яких 37005,24 грн. – заборгованість за кредитом, 19556,05 грн. – сума заборгованості за процентами, 0 – заборгованість за комісією; за кредитним договором № 1001600827001 від 28.05.2020 у розмірі 3520,66 грн, з яких 1797,80 грн. – заборгованість за кредитом, 0,46 грн. – сума заборгованості за процентами, 1722,40 – заборгованість за комісією, а також за кредитним договором № 1001805568601 від 02.02.2021 у розмірі 93 146,76 грн., з яких 57248,91 грн. – заборгованість за кредитом, 22,48 грн. – сума заборгованості за процентами, 35875,37 – заборгованість за комісією. Крім того, представник позивача просив судові витрати стягнути з відповідача.
05.06.2025 представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» звернувся із досудовою вимогою про погашення заборгованості по кредитним договорам в загальному розмірі 153228,71 грн протягом тридцяти днів з моменту отримання цього листа (а.с.23). Однак, відповідач вимогу не задовольнив, погашення заборгованості не здійснив.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1 ст.1047 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Що стосується комісії.
10 червня 2017 року набув чинності ЗУ «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, ЗУ «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог ЗУ «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 461/2857/20.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що: «у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».
З матеріалів даної справи не вбачається необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги Банку, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням, Банком в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредитної заборгованості, що надаються та ОСОБА_1  та за які Банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.
Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, то положення договору та вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23.
У зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову у задоволення позову в частині стягнення комісії у сумі 37597,77 грн.
У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд зазначає, що відповідач відзив на позов не подав, будь-яких доказів на спростування вимог позивача не надав. Розрахунок суми заборгованості, наданий до позовної заяви, відповідачем не спростований. Власного розрахунку відповідач до суду не надав.
З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 115630,94 грн, з яких заборгованості за кредитним договором № 200898393201 від 26.10.2017 в розмірі 56 561,29 грн, з яких 37005,24 грн. – заборгованість за кредитом, 19556,05 грн. – сума заборгованості за процентами; за кредитним договором № 1001600827001 від 28.05.2020 у розмірі 1798,26, з яких 1797,80 грн. – заборгованість за кредитом, 0,46 грн. – сума заборгованості за процентами, а також за кредитним договором № 1001805568601 від 02.02.2021 у розмірі 57271,39 грн, з яких 57248,91 грн. – заборгованість за кредитом, 22,48 грн. – сума заборгованості за процентами.
Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 8,11-13,76, 81,141, 509, 525, 526, 625, 628, 1050 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість в розмірі 115630 (сто п`ятнадцять тисяч шістсот тридцять) гривень 94 копійки, з яких заборгованості за кредитним договором № 200898393201 від 26.10.2017 в розмірі 56 561,29 грн, з яких 37005,24 грн. – заборгованість за кредитом, 19556,05 грн. – сума заборгованості за процентами; за кредитним договором № 1001600827001 від 28.05.2020 у розмірі 1798,26, з яких 1797,80 грн. – заборгованість за кредитом, 0,46 грн. – сума заборгованості за процентами, а також за кредитним договором № 1001805568601 від 02.02.2021 у розмірі 57271,39 грн, з яких 57248,91 грн. – заборгованість за кредитом, 22,48 грн. – сума заборгованості за процентами.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1828 (одна тисяча вісімсот двадцять вісім) гривень 01 копійка.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено у встановленому законом порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд.4, код ЄДРПОУ 14282829.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

СУДДЯ: Т.В. Юрлагіна