ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________
вул.Кн.Острозького, 14а, м.Тернопіль, 46025, тел.:0352520573, e-mail: inbox@te.arbitr.gov.ua

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
19 січня 2026 року 	м. Тернопіль	Справа № 921/521/25 	

Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Хоми С.О.  
за участі секретаря судового засідання: Василишин О.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу 
за позовом: Підволочиського управління житлово-комунального господарства, Україна, 47801, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, селище Підволочиськ, вул. Садова, 1/5, код ЄДРПОУ 03353800
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Сторожука Руслана Богдановича, АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 
про: визнання недійсними додаткові угоди №1 від 27.07.2021, №2 від 21.10.2021, №2 від 16.02.2022 до договору №168 від 22.04.2021 про закупівлю товарів, стягнення з фізичної особи-підприємця Сторожука Руслана Богдановича (код РНОКПП – НОМЕР_1 ) на користь Підволочиського управління житлово-комунального господарства (код ЄДРПОУ 03353800) коштів у розмірі 73 350,60 грн та судових витрат.
За участю представників:
-позивача: Мельничук Ігор Миколайович. адвокат, ордер на надання правничої допомоги Серія ВХ №1104952 виданий 01.09.2025;
-відповідача: не з`явився.

Зміст позовних вимог.
Підволочиське управління житлово-комунального господарства звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Сторожука Руслана Богдановича про визнання недійсними додаткові угоди №1 від 27.07.2021, №2 від 21.10.2021, №2 від 16.02.2022 до договору №168 від 22.04.2021 про закупівлю товарів, стягнення з фізичної особи-підприємця Сторожука Руслана Богдановича на користь Підволочиського управління житлово-комунального господарства кошти у розмірі 68 442, 63 гривень за непоставлений товар та стягнення з відповідача судові витрати на користь Підволочиського управління житлово-комунального господарства. 

Позиція позивача.
Позовні вимоги мотивовані тим, що укладені додаткові угоди №1 від 27.07.2021, №2 від 21.10.2021 року, №2 від 16.02.2022 до договору №168 від 22.04.2021 року про закупівлю товарів суперечить нормам Цивільного кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі", у зв`язку з чим Підволочиським управлінням житлово-комунального господарства на користь фізичної особи-підприємця Сторожука Руслана Богдановича безпідставно сплачено кошти у сумі 68 442, 63 грн за непоставлений товар, що підтверджується Актом ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Підволочиського управління житлово-комунального господарства за період - 01.01.2020 по 31.07.2024 № 131905-22/19 від 06.11.2024 Управління західного офісу держаудит служби в Тернопільській області.

Позиція відповідача.
До матеріалів справи відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву. 

Заперечення позивача.
Від позивача до матеріалів справи відповідь на відзив не поступала.

Рух справи.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2025 справу №921/521/25 передано на розгляд судді Хомі С.О.
Ухвалою від 08.09.2025 позовну заяву № без номера, документ сформований в системі "Електронний суд" від 01.09.2025 (вх.№590 від 01.09.2025) Підволочиського управління житлово-комунального господарства - залишено без руху.
Ухвалою від 19.09.2025 прийнято позовну до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 15.10.2025 на 11год. 00хв.
Ухвалою від 15.10.2025 відкладено підготовче засідання на 29.10.2025 на 12год. 30хв. 
Ухвалою від 29.10.2025 відкладено підготовче засідання на 17.11.2025 на 15год 30хв. 
Ухвалою від 17.11.2025 прийнято Заяву представника позивача адвоката Мельничука І.М. про збільшення або зменшення/збільшення розміру позовних вимог № без номера, документ сформований в системі "Електронний суд" 17.11.2025 (вх.№8079 від 17.11.2025) – до розгляду, продовжено строк проведення підготовчого провадження після його закінчення в порядку ч.3 ст.177 Господарського процесуального кодексу України на 30 днів - до 18 грудня 2025 року (включно) та відкладено підготовче засідання на 10.12.2025 на 09 год. .
Ухвалою від 10.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.12.2025 на 12 год. 00 хв.
Ухвалою від 19.12.2025 повідомлено відповідача, про оголошення перерви в судовому засіданні до 19.01.2025 на 14 год. 00хв.

Явка сторін.
У судове засідання з`явився представник позивача, просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В судове засідання представник відповідача не з`явився.
Відповідач отримав 19.09.2025 ухвалу від 19.09.2025 про прийняття до провадження у справи та призначення підготовчого засідання на 15.10.2025 на 11 год.00 хв., про що свідчить Довідка про доставку до електронного кабінету. Також відповідач отримав: 15.10.2025 ухвалу від 15.10.2025 про відкладення підготовчого засідання, 31.10.2025 ухвалу від 29.10.2025 про відкладення підготовчого засідання, 19.11.2025 ухвалу від 17.11.2025 про відкладення підготовчого засідання та 12.12.2025 ухвалу від 10.12.2025 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 19.12.2025 та 22.12.2025 ухвалу від 17.12.2025 про оголошення перерви в судовому засіданні, про що свідчать Довідки про доставку до електронного кабінету, які знаходиться в матеріалах справи.
А тому, слід вважати, що відповідач повідомлений належним чином про розгляд справи в Господарському суді Тернопільської області.

Розгляд заяв та клопотань
Заяви та клопотання від учасників не поступили до матеріалів справи.

Технічна підтримка.
Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програми фіксування судового процесу (судового засідання) сервісу відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (ВКЗ). 

Господарський процес.
Судом оголошено скорочене рішення (вступна та резолютивна частини).

Суд розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, встановив наступні фактичні обставини.
Підволочиським управлінням житлово-комунального господарства в електронній системі закупівель подано оголошення UA-2021-03-17-009514-с. про проведення відкритих торгів на закупівлю товару «Бензин А-92, дизельне паливо».
Відповідно до реєстру отриманих тендерних пропозицій участь в закупівлі прийняли наступні учасники: Фізична особа-підприємець Сторожук Руслан Богданович, ТОВ «Вест Кард». 
За результатами розгляду тендерна пропозиція ТОВ «Вест Кард» відхилена на підставі п.1 ч.1 ст.31 Закону (учасник процедури закупівлі не відповідає встановленим абзацом першим частини третьої статті 22 цього Закону вимогам до учасника відповідно до законодавства) та обрано переможцем ФОП Сторожука Р.Б., що підтверджується Протокольним рішенням №18 від 08.04.2021.
За результатами проведеної процедури 22.04.2021 Підволочиським УЖКГ (Замовник) з фізичною особоюпідприємцем Сторожуком Р.Б. (Постачальник) укладено договір купівлі – продажу №168 (надалі – Договір ) на закупівлю товару, відповідно до якого сторони взяли на себе наступні зобов`язання.
Учасник зобов`язується у 2021 році поставляти Замовникові товари, зазначені у Специфікації, а Замовник – прийняти і оплатити такі товари (п.1.1 Договору). 
Згідно п.1.2 Договору найменування товару: «код ДК 021:2015 - 09310000-9 – «Нафта і дистилянти» (Бензин А-92, Дизельне паливо)» Кількість товарів: згідно зі Специфікацією (Додаток №1).
Відповідно до пункту 3.1. Договору, загальна вартість цього Договору становить 994 834,00 (дев`ятсот дев`яносто чотири тисячі вісімсот тридцять чотири гривні 00 копійок) з ПДВ. 
Розрахунки за Товар ( партію товару) Замовник здійснює протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання видаткової накладної ( п.4.1 Договору).
Строк (термін) поставки товару: до 31.12.2021 року ( п. 5.1 Договору). 
Відповідно до додатку №1 Специфікація кількість товару Бензин А-92 в кількості 11700 літрів, ціна за 1 л. бензину А-92 становить 25,9865 гривень з ПДВ; Дизельне паливо 26900 літрів, ціна за 1 л. дизельного палива становить 25,68 гривень з ПДВ. 
Підволочиським УЖКГ отримано від ФОП Сторожук Р.Б. листа за №1/22/07 від 22.07.2021 року, у якому висловлено прохання укласти додаткову угоду, враховуючи цінову довідку Тернопільської Торгово-промислової палати від 22.07.2021 року №1- 090. Також додано постачальником копію цінової довідки Тернопільської торгово-промислової палати від 22.07.2021 року №1-090, в якій зазначено про середні ціни на АЗС по Тернопільській області станом на 22.04.2021 року – 28,00 грн відсоток збільшення ціни +2,75; дизельне паливо: середня вартість на 22.04.2021 року – 27,75 грн, на 20.07.2021 року - 27,55 грн, відсоток зменшення становить 0,72.
На підставі цих документів сторонами укладено Додаткову угоду №1 від 27.07.2021, якою збільшено ціну нафтопродуктів, а саме: на бензин автомобільний А-92 до 27,999 грн/л з ПДВ, відсоток збільшення – 7,74%, на дизельне паливо – до 27,549 грн/л з ПДВ, відсоток збільшення – 7,28%. Ця додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання та скріплення печатками сторін та діє на період дії Договору. 
ФОП Сторожук Р.Б. надіслав Підволочиському УЖКГ лист від 18.10.2021 №1/18/10 з проханням укласти додаткову угоду та копію цінової довідки Тернопільської торгово-промислової палати від 07.10.2021 року №1-121, яка містить інформацію про середні ціни на АЗС по Тернопільській області станом на 20.07.2021 року та 18.10.2021 року (динаміка цін у процентному відношенні), зокрема: бензин автомобільний А-92 середня вартість на 20.07.2021 року – 28,65 грн, на 18.10.2021 року – 30,25 грн, відсоток збільшення +5,58%; дизельне паливо середня вартість на 20.07.2021 року – 27,21 грн, на 18.10.2021 року – 30,00 грн, відсоток збільшення +10,26%.
Між сторонами 21.10.2021 укладено Додаткову угоду №2 від 21.10.2021, якою збільшено ціну на бензин А-92 до 30,25 грн та дизельне паливо до 30,00 гривень. Пунктом 4 Додаткової угоди №2 від 21.10.2021 визначено, що ця додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання та діє на період дії договору. 
Також між сторонами були укладені Додаткова угода №3 від 30.12.2021 та Додаткова угода №1 від 25.01.2022,на підставі ч.6 ч.41 Закону №922, відповідно до яких сторони продовжили дію договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року (в обсязі не більше 20 відсотків ціни, що визначена у договорі) до 31.03.2022. 
ФОП Сторожук Р.Б. надіслав Підволочиському УЖКГ лист від 15.02.2022 №1/15/02 та копію цінової довідки Тернопільської торгово-промислової палати від 14.02.2022 року №1-019, яка містить інформацію про середні ціни на АЗС по Тернопільській області станом на 18.10.2021 року та 14.02.2022 року (динаміка цін у процентному відношенні), зокрема: бензин автомобільний А-92 середня вартість на 18.10.2021 року – 30,25 грн, на 14.02.2022 року – 33,21 грн, відсоток збільшення ціни +9,78%, дизельне паливо середня вартість на 18.10.2021 року – 30,00 грн, на 14.02.2022 року – 33,36 грн, відсоток збільшення ціни +11,20%.
Між сторонами 16.02.2022 укладено Додаткову угоду №2 від 16.02.2022, якою збільшено ціну на бензин А-92 до 33,21 грн та дизельне паливо до 32,94 гривень. Пунктом 4 Додаткової угоди №2 від 16.02.2022 визначено, що додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання та діє на період дії договору. 
На виконання умов договору ФОП Сторожук Р.Б. (Постачальником) передано Підволочиському УЖКГ (Замовнику) нафтопродуктів (бензину А-92, дизельного пального) в загальній кількості 30352 л, вартістю 854 302,25 гривень, що підтверджується видатковими накладними, саме: 
- видаткова накладна № СТ-0002730 від 27.04.2021: прийнято бензин А-95 у кількості 400,000 літрів на загальну суму 8662,00грн без ПДВ, дизельне паливо у кількості 1545,000 літрів на загальну суму 33 063,00 грн без ПДВ, всього на загальну суму 50 070,00 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № СТ-0003257 від 20.05.2021: прийнято бензин А-92 у кількості 400,000 літрів на загальну суму 8662,00грн без ПДВ, дизельне паливо у кількості 1540,000 літрів на загальну суму 32 956,00 грн без ПДВ, всього на загальну суму 49 941,60 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № СТ-0003493 від 28.05.2021: прийнято бензин А-92 у кількості 400,000 літрів на загальну суму 8662,00грн без ПДВ, дизельне паливо у кількості 1540,000 літрів на загальну суму 32 956,00 грн без ПДВ, всього на загальну суму 49 941,60 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № СТ-0004060 від 22.06.2021: прийнято бензин А-92 у кількості 400,000 літрів на загальну суму 8662,00грн без ПДВ, дизельне паливо у кількості 1540,000 літрів на загальну суму 32 956,00 грн без ПДВ, всього на загальну суму 49 941,60 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № СТ-0004257 від 01.07.2021: прийнято бензин А-92 у кількості 400,000 літрів на загальну суму 8662,00грн без ПДВ, дизельне паливо у кількості 1540,000 літрів на загальну суму 32 956,00 грн без ПДВ, всього на загальну суму 49 941,60 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № СТ-0004664 від 28.07.2021: прийнято бензин А-92 у кількості 400,000 літрів на загальну суму 9333,33 грн без ПДВ, дизельне паливо у кількості 1540,000 літрів на загальну суму 35 355,83 грн без ПДВ, всього на загальну суму 53 627,00 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № СТ-0004714 від 03.08.2021: прийнято бензин А-92 у кількості 220,000 літрів на загальну суму 5133,33 грн без ПДВ, дизельне паливо у кількості 145,000 літрів на загальну суму 3328,96,00 грн без ПДВ, всього на загальну суму 10 154,75 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № СТ-0005016 від 09.08.2021: прийнято бензин А-92 у кількості 350,000 літрів на загальну суму 8166,66 грн без ПДВ, дизельне паливо у кількості 1450,000 літрів на загальну суму 33 289,54 грн без ПДВ, всього на загальну суму 49 747,44 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № СТ-0005600 від 03.09.2021: прийнято бензин А-92 у кількості 220,000 літрів на загальну суму 5133,33 грн без ПДВ, дизельне паливо у кількості 145,000 літрів на загальну суму 33 28,96 грн без ПДВ, всього на загальну суму 10 154,75 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № СТ-0005601 від 03.09.2021: прийнято бензин А-92 у кількості 350,000 літрів на загальну суму 8166,66 грн без ПДВ, дизельне паливо у кількості 1450,000 літрів на загальну суму 33 289,54 грн без ПДВ, всього на загальну суму 49 747,44 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № СТ-0005910 від 20.09.2021: прийнято дизельне паливо у кількості 540,000 літрів на загальну суму 12 39,48 грн без ПДВ, всього на загальну суму 14 876,98 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № СТ-0006075 від 27.09.2021: прийнято бензин А-92 у кількості 300,000 літрів на загальну суму 6999,99 грн без ПДВ, дизельне паливо у кількості 1500,000 літрів на загальну суму 34 437,45 грн без ПДВ, всього на загальну суму 49 727,93 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № СТ-0006228 від 21.10.2021: прийнято бензин А-92 у кількості 150,000 літрів на загальну суму 3781,25 грн без ПДВ, дизельне паливо у кількості 1500,000 літрів на загальну суму 37 500,00 грн без ПДВ, всього на загальну суму 49 537,50 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № СТ-0006267 від 26.10.2021: прийнято бензин А-92 у кількості 100,000 літрів на загальну суму 2520,83 грн без ПДВ, дизельне паливо у кількості 400,000 літрів на загальну суму 10 000,00 грн без ПДВ, всього на загальну суму 15 025,00 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № СТ-0006360 від 05.11.2021: прийнято бензин А-92 у кількості 150,000 літрів на загальну суму 3781,25 грн без ПДВ, дизельне паливо у кількості 1500,000 літрів на загальну суму 37 500,00 грн без ПДВ, всього на загальну суму 49 537,50 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № СТ-006779 від 25.11.2021: прийнято бензин А-92 у кількості 20,000 літрів на загальну суму 504,17 грн без ПДВ, дизельне паливо у кількості 640,000 літрів на загальну суму 16 000,00 грн без ПДВ, всього на загальну суму 19 805,00 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № СТ-007128 від 10.12.2021: прийнято бензин А-92 у кількості 150,000 літрів на загальну суму 3781,25 грн без ПДВ, дизельне паливо у кількості 1500,000 літрів на загальну суму 37 500,00 грн без ПДВ, всього на загальну суму 49 537,50 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № СТ-007382 від 21.12.2021: прийнято бензин А-92 у кількості 330,000 літрів на загальну суму 8318,74 грн без ПДВ, дизельне паливо у кількості 1500,000 літрів на загальну суму 37 600,00 грн без ПДВ, всього на загальну суму 54 982,49 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № СТ-007453 від 24.12.2021: прийнято дизельне паливо у кількості 500,000 літрів на загальну суму 12 500,00 грн без ПДВ, всього на загальну суму 15 000,00 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № СТ-0000723 від 28.01.2022: прийнято бензин А-92 у кількості 180,000 літрів на загальну суму 4537,49 грн без ПДВ, дизельне паливо у кількості 1500,000 літрів на загальну суму 37 500,00 грн без ПДВ, всього на загальну суму 50 444,99 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № СТ-0000850 від 31.01.2022: прийнято дизельне паливо у кількості 200,000 літрів на загальну суму 5000,00 грн без ПДВ, всього на загальну суму 6000,00 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № СТ-0001340 від 17.02.2022: прийнято бензин А-92 у кількості 17,000 літрів на загальну суму 470,48 грн без ПДВ, дизельне паливо у кількості 1500,000 літрів на загальну суму 41 175,00 грн без ПДВ, всього на загальну суму 49 974,58 грн з ПДВ;
- видаткова накладна № СТ-0001341 від 17.02.2022: прийнято дизельне паливо у кількості 200,000 літрів на загальну суму 5490,00 грн без ПДВ, всього на загальну суму 6588,00 грн з ПДВ. 
Так, за період з 27.07.2021 ( дата укладення Додаткової угоди №1) ФОП Сторожук Р.Б. (Постачальником) передано Підволочиському УЖКГ (Замовнику) нафтопродуктів (бензину А-92, дизельного пального) вартістю 604465,78 гривень.
Підволочиське УЖКГ на виконання умов перераховано ФОП Сторожук Р.Б. грошові кошти у сумі 854 302,25грн що підтверджується платіжними дорученнями та банківськими виписками, а саме: згідно банківських виписок 28.04.2022 в сумі 50 070,00грн, 21.05.2021 в сумі 49 941,60грн, 28.05.2021 в сумі 49941,60грн, 24.06.2021 в сумі 49941,60грн, 05.07.2021 в сумі 49941,60грн, 29.07.2021 в сумі 52000,00грн, 12.08.2021 в сумі 49747,44грн, 07.09.2021 в сумі 47 747,44грн, 27.09.2021 в сумі 49 724,93грн, 22.10.2021 в сумі 49537,50грн, 28.10.2021 в сумі 15 025,00грн, 08.11.2021 в сумі 49537,50грн, 29.11.2021 в сумі 1 569,43грн, 25.11.2021 на суму 6 457,40грн14.12.2021 на суму 49 537,50грн, 23.12.2021 на суму 54982,49грн та згідно платіжних доручень №1725 від 28.07.2021 на суму 1 627,00грн, №3330 від 03.08.2021 на суму 10154,75грн, №1803 від 06.09.2021 на суму 10154,75грн, №1822 від 20.09.2021 на суму 14876,98грн, №1928 від 26.11.2021 на суму 11778,17грн, №1993 від 28.12.2021 на суму 15000,00грн, №14 від 27.01.2022 на суму 50444,99 грн, №22 від 01.02.2022 на суму 6000,00грн, №76 від 18.02.2022 на суму 49555,01 грн, №№77 від 18.02.2022 на суму 6 588,00грн, №3296 від 02.03.2022 на суму 419,57грн.
Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, згідно п.6.4.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Західного офісу Держаудитслужби на ІІІ квартал 2024 року, на підставі направлень №№197-198 від 29.08.2024, виданого начальником Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області та №208 від 30.09.2024, виданого в.о. начальника Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Підволочиського управління житлово-комунального господарства за період з 01.01.2020 по 31.07.2024.
За результатами проведеної ревізії Управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Тернопільській області складено Акт №131905-22/19 від 06.11.2024 (далі - Акт ревізії).
Ревізією встановлено, що внаслідок внесення змін до істотних умов Договору з порушенням норм чинного законодавства ( п.2 ч.5 ст. 41 Закону №922-VIII) та п. 11.11. Договору №168, Підволочиським УЖКГ здійснено зайвих витрат коштів на суму 68442,63грн, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) на вищезазначену суму.
12.11.2024 Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області надіслало Підволочиському управлінню житлово-комунального господарства вимогу «Про усунення виявлених ревізією порушень» №131905-14/2664-2024 від 12.11.2024, з вимогою, зокрема забезпечити відшкодування (стягнення з постачальника нафтопродуктів Сторожук Р.Б.) на користь Підволочиського УЖКГ матеріальної шкоди (збитків) на суму 68 442,63грн, заподіяної внаслідок переплати коштів за нафтопродукти, відповідно до статтей 16,22, 215, 216, 610-625 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV (зі змінами), із вказуванням п. 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України щодо перебігу позовної давності, в тому числі шляхом визнання недійсними додаткових угод. 
27.12.2024 Підволочиське управління житлово-комунального господарства надіслало Сторожуку Р.Б. лист №298 від 27.12.2024 з вимогою повернути зайво витрачені кошти на придбання нафтопродуктів на суму 68 442, 63грн.
У відповідь на лист №298 від 27.12.2024 ФОП Сторожук Р.Б. листом №18/02/25 від 18.02.2026 зазначив про правильність практики збільшення ціни за одиницю товару до 10% за один раз однією додатковою угодою, а тому не розуміє в чому полягає порушення яке привело до здійснення Підволочиським УЖКГ зайвих витрат коштів на придбання нафтопродуктів на суму 68 442,63грн чим наче було завдано матеріальної шкоди.
Невиконання ФОП Сторожуком Р.Б. вимоги щодо повернення зайво витрачених коштів на придбання нафтопродуктів на суму 68 442, 63грн, стало підставою для звернення Підволочиського управління житлово-комунального господарства з позовом до суду про визнання додаткових угод недійсними та стягнення безпідставно сплачених коштів.
В процесі розгляду справи 17.11.2025 через електронний кабінет суду представником позивача адвокатом Мельничуком І.М. подано Заяву про збільшення або зменшення/збільшення розміру позовних вимог № без номера, документ сформований в системі "Електронний суд" 17.11.2025 (вх.№8079 від 17.11.2025), в якій зазначає, що під час складання розрахунку сум, що стягується з фізичної особи-підприємця Сторожука Р.Б. по договору про закупівлю товарів від 22.04.2021 №168 (з врахуванням додаткових угод) на користь Підволочиського управління житлово-комунального господарства було допущено помилку. Після коригування розрахунку встановлено, що сума, яка підлягає стягненню становить 73 350,60 грн. 

Оцінивши подані позивачем докази на предмет належності, допустимості, достовірності, вірогідності, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним.
За приписами частини 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).
Відповідно до частини першої та другої статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).
Частинами 1 – 5 статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
При цьому, суд виходить з того, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначає Закон України "Про публічні закупівлі". Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
За змістом статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі", договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі / спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.
Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. (ч. 1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі").
Відповідно до ч. 4 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі / спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції / пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Положеннями ч. 1 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 632 ЦК України, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
Згідно ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії; 3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю; 4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю; 5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку; 6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування; 7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; 8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті. У зв`язку з необхідністю забезпечення потреб оборони під час дії правового режиму воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях можуть бути змінені істотні умови договору про закупівлю (після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі) замовником, визначеним у Законі України "Про оборонні закупівлі", а саме: обсяг закупівлі, сума договору, строк дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг.
Абзацом 2 частини 3 статті 6 ЦК України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Статтею 652 ЦК України визначено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору. Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.
Таким чином, Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених частиною 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема, за пунктом 2 частини 5 наведеної норми - у випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару.
У п. 52 - п. 63 та п. 88 - п. 90 постанови Великої Палати Верховного суду від 24.01.2024 року у справі № 922/2321/22 (провадження № 12-57гс23) викладено правову позицію: "Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону № 922-VIII умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
Із системного тлумачення наведених норм ЦК України та Закону № 922-VIII вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.
Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
В іншому випадку не досягається мета Закону № 922-VIII, яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.
У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі."
Верховний Суд неодноразово зауважував, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний уже укладений договір і щоб не проводити новий тендер закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10 %. Інше тлумачення відповідної норми Закону "Про державні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10 % застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної у договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод) (постанови Верховного Суду: від 12.11.2024 р. у справі № 910/19784/23, від 10.09.2024 р. у справі № 918/703/23, від 02.07.2024 р. у справі № 910/13579/23, від 14.05.2024 р. у справі № 917/1010/22).
Водночас метою Закону України "Про публічні закупівлі"є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку (постанови Верховного Суду: від 10.12.2024 р. у справі № 924/413/24, від 15.10.2024 р. у справі № 918/18/24, від 08.10.2024 р. у справі № 918/728/23.
Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі", закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія, ефективність та пропорційність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі / спрощеної закупівлі; запобігання корупційним діям і зловживанням.
Верховний Суд у постанові від 12.09.2019 року у справі № 915/1868/18 наголосив, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі".
Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Судом встановлено, що сторонами на момент підписання Договору №168 про закупівлю товарів від 22.04.2021, досягнуто згоди щодо істотних умов щодо ціни та обсягів товару, а саме: Бензин А-92 в кількості 11700 літрів, ціна за 1 л. бензину А-92 становить 25,9865 гривень з ПДВ; Дизельне паливо 26900 літрів, ціна за 1 л. дизельного палива становить 25,68 гривень з ПДВ, загальна сума договору, з врахуванням встановленої ціни, складає - 994 834,00 грн та строку виконання зобов`язань до 31.12.2021.
Починаючи з 27.07.2021 року сторони почали збільшувати ціну природного газу з підстав передбачених п. 2 ч. 5 ст.41 Закону України “Про публічні закупівлі”. 
Додатковою угодою №1 від 27.07.2021ціни на бензин А-92 збільшено не пропорційно до наданої цінової довідки, так як по довідці 2,75%, а фактично збільшено на 7,74%. Крім цього, додатковою угодою №1 збільшено ціну на дизельне паливо на 7,28%, однак додана цінова довідка як підтвердження на збільшення, містить дані про зменшення вартості товару на ринку на 0,72%. 
Додатковою угодою №2 від 21.10.2021, збільшено ціну на бензин А-92 до 30,25 грн та дизельне паливо до 30,00 гривень. Відсоток збільшення ціни бензину А-92 у порівнянні з ціною встановленою Договором №168, відповідно до Додаткової угоди №2 становить (16,14% (із 25.9865 грн на 30,25 грн з ПДВ), що перевищує граничний відсоток збільшення ціни, встановлений п.2 ч.5 ст.41 Закону №922-VIII, який дозволяє збільшення ціни не більше ніж на 10% від ціни встановленої в договорі. Крім того, у Додатковій угоді №2 від 21.10.2021 року ціна на дизельне паливо збільшено не пропорційно до наданої цінової довідки. 
Додатковою угодою №2 від 16.02.2022, збільшено ціну на бензин А-92 до 33,21 грн та дизельне паливо до 32,94 гривень. Відсоток збільшення ціни бензину А-92 у порівнянні з ціною за Договором становить відповідно до Додаткової угоди №2 від 16.02.2022 становить 27,87% (між 25,9865 грн та 33,21 грн за 1 л з ПДВ) та дизельного пального 28,27% (між 25,68 грн та 32,93 грн за 1 л з ПДВ), що перевищує 10% максимальний поріг дозволеної зміни ціни, встановлений п.4.2. Договору №168. Таким чином, Додаткова угода №2 від 16.02.2022 укладена з порушенням ч.5 ст.41 Закону №922-VIII. 
Підставою для внесення змін стали цінові довідки Тернопільської Торгово-промислової палати від 22.07.2021 №1- 090, від 07.10.2021 №1-121 та від 14.02.2022 №1-019.
Проте, такі цінові довідки, якими обґрунтовано укладання спірних додаткових угод, за своїм змістом мають лише довідково-інформаційний характер, а відтак не є належними доказами коливання ціни на дизельне паливо та бензин, А-92, оскільки вказані документи лише констатують аналіз цінових пропозицій АЗС по Тернопільській області та не доводять факт і динаміку її коливання.
Разом з тим, судом враховується, що у документах, які видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників такого коливання, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 13.10.2020 року у справі № 912/1580/18).
Одночасно постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції) (правова позиція викладена Верховним Судому складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.06.2021 року у справі № 927/491/19).
Одночасно постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції) (правова позиція викладена Верховним Судому складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.06.2021 року у справі № 927/491/19).
При цьому судом враховується, що будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.
З іншого боку, будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки (позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 13.07.2021 року у справі №927/550/20).
Тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість всім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі.
Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19.
Перемога у тендері (закупівля за бюджетні кошти) та укладення договору за однією ціною та її подальше підвищення шляхом укладення додаткових угод без підтвердження значного коливання (зростання) ціни на пальне ( бензин А-92 та дизельне паливо), є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених ст. 3 Закону “Про публічні закупівлі”.
Враховуючи наведене, додаткові угоди №1 від 27.07.2021, №2 від 21.10.2021 року, №2 від 16.02.2022 до договору №168 від 22.04.2021 укладено з порушенням норми пункту другого частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII, що є підставою для визнання їх недійсними.
Постачальник не поставляв Замовникові товар по цінах, які визначені в Договорі №168, а по цінах у Додаткових угодах №1 від 27.07.2021, №2 від 21.10.2021 року, №2 від 16.02.2022
Матеріалами справи підтверджено, що вартість поставленого ФОП Сторожуком Р.Б. Підволочиському управлінню житлово-комунального господарства товару з урахуванням цін за Додатковими угодами №1 від 27.07.2021, №2 від 21.10.2021 року, №2 від 16.02.2022 становить 604 465,78грн, тоді як без урахування таких мала становити 531 115,18грн.
Таким чином, внаслідок неправомірного збільшення ціни шляхом укладання оспорюваних додаткових угод грошові кошти в сумі 73 350,60грн (604 465,78грн - 531 115,18грн ) є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути позивачу, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України. Відтак, вимога позивача про стягнення з відповідача зазначених коштів також визнається судом обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Сало проти України" від 06.09.2005).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Відповідно до частини 1статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Судовий збір.
Згідно ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Суд зазначає, що частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
А тому варто врахувати, що позивач з позовом звернувся через підсистему "Електронний суд", у зв`язку з чим розмір судового збору мав визначатись з урахуванням коефіцієнту 0,8 (ч. 3 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір"). 
Таким чином сума судового збору становить 9 689,60 грн (12112,00 грн (три позовні вимоги не майнового характеру та один мінімальний розмір судового збору за вимогу майнового характеру)* 0,8).
Позивач здійснив оплату судового збору на суму 12112,00 грн що підтверджується платіжною інструкцією №5274 від 01.09.2025.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.
З врахуванням п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені витрати, пов`язані зі сплатою судового збору на суму 9 689,60 грн, на користь Бережанської міської ради.
При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлений можливості звернутись до суду із заявою про повернення надмірно сплаченої суми судового збору в розмірі 2422,40 грн (12112,00 грн – 9 689,60 грн).

Витрати на правову допомогу.
У позовній заяві позивач зазначає, що попередній розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу складає 10 000,00 грн та керуючись ч.8 ст. 129 ГПК України представник позивача в судовому засіданні 19.12.2025 зробив відповідну заяву про надання доказів на підтвердження понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 123, 129, ст.ст.236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
1.Позов задовольнити
2.Визнати недійсними додаткові угоди №1 від 27.07.2021, №2 від 21.10.2021, №2 від 16.02.2022 до договору №168 від 22.04.2021 про закупівлю товарів, укладених між Підволочиським управлінням житлово-комунального господарства, Україна, 47801, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, селище Підволочиськ, вул. Садова, 1/5, код ЄДРПОУ 03353800 та Фізичною особою-підприємцем Сторожук Русланом Богдановичем, АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 .
3.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сторожука Руслана Богдановича, АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , на користь Підволочиського управління житлово-комунального господарства, Україна, 47801, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, селище Підволочиськ, вул. Садова, 1/5, код ЄДРПОУ 03353800:
- 73 350 (сімдесят три тисячі триста п`ятдесят) грн.60 коп. – коштів;
- 9 689 (дев`ять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) грн 60 коп - судового збору в повернення сплачених судових витрат.
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
5. Копію рішення надіслати:
-позивачу до Електронного кабінету підсистеми ЄСІТС "Електронний Суд";
-відповідачу до Електронного кабінету підсистеми ЄСІТС "Електронний Суд".

Позивач: Підволочиське управління житлово-комунального господарства, Україна, 47801, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, селище Підволочиськ, вул. Садова, 1/5, код ЄДРПОУ 03353800.
Відповідач: Фізична особа-підприємець Сторожук Руслан Богданович, АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено та підписано: 29 січня 2026 року.
Суддя С.О. Хома