Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2026 року       м. Рівне

Справа № 569/16415/25
Провадження № 33/4815/203/26

Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І.,
з участю:
захисника – Новікова Р.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Новікова Р.К. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 05 грудня 2025 року, –
ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 05 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
З матеріалів справи вбачається, що 21.07.2025 року о 01 год. 00 хв. в м. Рівне по вул. Василя Червонія, 65 ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря на стан алкогольного сп`яніння №672 від 21.07.2025 року, чим порушила п.2.9 а Правил дорожнього руху. за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі захисник Новіков Р.К. просить скасувати постанову суду від 05 грудня 2025 року відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Вказує, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений незаконно, оскільки працівник поліції не назвав причину зупинки, а також під час спілкування зі ОСОБА_1 він не представився, а лише попросив документи у водія. Зазначає, що на відеозаписі не зафіксовано повністю процедуру огляду, оскільки об`єктив пристрою був закритий та направлений донизу, а після проходження ОСОБА_1 огляду на електронному пристрої працівник поліції з відеореєстратором піднявся і кудись пішов, чим перервав фіксацію процедури огляду. 
Наголошує, що ОСОБА_1 після проходження огляду на невідомому електронному пристрої, який показав результат 0, 52 ‰ не погодилась з його результатом, про що повідомила працівницю, яка її оглядала, та просила її відібрати у неї зразки крові та провести відповідний аналіз на вміст алкоголю в крові, оскільки спиртних напої не вживала, на що отримала відмову.
Заслухавши доводи захисника Новікова Р.К., який, не заперечуючи проти розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , підтримав вимоги поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та постанову суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Так, приписами частини першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно приписів ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
При прийняті постанови щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції вказані вимоги закону було дотримано.
Висновки суду про доведеність вини останньої у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказах, яким дана правильна юридична оцінка.
Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння при встановлених судом обставинах підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №397861 (а.с.1), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.8); відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксована вказана подія, що підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді.
Зазначеним доказам суд першої інстанції надав належну оцінку та правильно визнав винною ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.9 а ПДР та вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи захисника про безпідставну зупинку транспортного засобу поліцейськими є необґрунтованими, оскільки зупинка транспортного засобу відбулася о 01:00 год., тобто під час дії комендантської години, тому дії працівників поліції є законними, оскільки введення такого обмеження є заходом безпеки в умовах воєнного стану, під час якого уповноважені органи (поліція, ЗСУ, територіальна оборона) мають право зупиняти людей, перевіряти документи та з`ясовувати причини перебування на вулиці. Крім того, в матеріалах справи міститься постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.
Посилання апелянта стосовно того, що доданий до матеріалів справи відеозапис є неналежним та недопустимим доказом про справі також не заслуговують на увагу. Так, процедура огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі та її результат (0,52 ‰ – файл Clip7, час 09:29) зафіксовані відеозаписом безперервно, а тому вони є належними та допустимими доказами.
При цьому, в ході апеляційного розгляду судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень ними оформлення адміністративних матеріалів, що ставили б під сумнів її вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до апеляційної скарги додано не було.
Так, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодилася нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Особа, відносно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення, підписала його, будь-яких пояснень з приводу незгоди з його змістом протокол не містить, як і не містить жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення. Будь-яких порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.
Всі інші доводи були належним чином оцінені суддею місцевого суду та їм була надана відповідна оцінка, тому апеляційний суд вважає, що вони мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення. 
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.9 а Правил дорожнього руху та наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05 грудня 2025 року є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 05 грудня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу її захисника – адвоката Новікова Р.К. – без задоволення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович