Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

Справа № 126/844/25
Провадження № 2/126/119/2026
"26" січня 2026 р. м. Бершадь
Бершадський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Губко В. І. 
секретар Бурлака А. І., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення заповіту, 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про тлумачення заповіту. 
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно - земельну ділянку площею 3,1927 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № 0520485300010010130, яка розташована на території Тирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ВН № 224627, виданого на підставі розпорядження Бершадської райдержадміністрації № 318 від 25 листопада 2002 року, та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємцем за заповітом на майно померлого батька. Крім нього, спадкоємцем за законом на обов`якову частку у спадщині є його мати - ОСОБА_2 , яка у шестимісячний термін звернулася до нотаріуса з заявою про відмову від обов`язкової частки у спадщині. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Позивач спадщину прийняв, звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак постановою приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу від 15.04.2025 за № 169/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку розміром 3,1927 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520485300010010130, яка знаходиться на території Тирлівської сільської ради с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області та належить померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №224627 виданого 25.12.2002 Бершадською районною державною адміністрацією Вінницької області оскільки щодо вказаної земельної ділянки відсутнє заповідальне розпорядження (не вказано прізвище, ім`я, по батькові спадкоємця, якому заповідалось вказане майно). У зв`язку з вище викладений позивач просить витлумачити заповіт від 06 серпня 2020 року, посвідчений ОСОБА_4 в.о. старости Шляхівської сільської ради с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 9, зазначивши в заповіті, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповів своєму сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , земельну ділянку розміром 3,1927 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520485300010010130, яка знаходиться на території Тирлівської сільської ради с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області і належить ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН № 224627, виданого 25.12.2002 року Бершадськогю районною державною адміністрацією Вінницької області.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 . За життя чоловік вирішив скласти заповіт та заповісти все майно їх єдиному синові - ОСОБА_1 , у зв`язку з цим вони звернулися до сільської ради. Виконуючий обов`язки старости села Тирлівка Троскот І.Г. зі слів її чоловіка склав заповіт на сина та надав його для підпису. Оскільки волею чоловіка було все майно залишити сину, просила позов задовольнити. 
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що в серпні 2020 року він був виконуючим обов`язки старости с. Тирлівка Шляхівської сільської ради. До сільської ради звернулося подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про складення заповіту на належне їм майно на їх сина ОСОБА_1 . За волею ОСОБА_3 було заповісти все своє майно - житловий будинок та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва сину ОСОБА_1 , тому діловодом було підготовлено текст заповіту, який в послідуючому був прочитаний заповідачем та підписаний. 
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що в 2020 році вона працювала діловодом Шляхівської сільської ради. ОСОБА_3 звернувся до сільської ради з проханням скласти заповіт на належне йому майно - житловий будинок та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на сина ОСОБА_1 . Нею було підготовлено текст заповіту, за зразком, який був наданий їй для роботу. Вказаний заповіт був прочитаний та підписаний ОСОБА_3 . 
В останнє судове засідання сторони не з`явилися, просили розглянути справу в їх відсутність. 
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тирлівка Гайсинського району Вінницької області помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
06.08.2020 ОСОБА_3 склав заповіт, який посвідчений ОСОБА_4 , в.о. старости Шляхівської сільської ради с. Тирлівка, зареєстровано в реєстрі за № 9, за умовами якого житловий будинок з господарсьми будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 заповів своєму синові ОСОБА_1 , земельну ділянку розміром 3.1927 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520485300010010130, яка знаходиться на території Тирлівської сільської ради с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області і належить йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 224627 виданого 25.12.2002 року Бершадською районною державною адміністрацією Вінницької області. 
З ксерокопії спадкової справи № 141/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 вбачається, що позивач ОСОБА_1 вчасно прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом - ОСОБА_2 подала заяву про відмову від спадщини. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. 
Постановою приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області від 15.04.2025 за № 169/02-31 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку розміром 3,1927 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520485300010010130, яка знаходиться на території Тирлівської сільської ради с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області та належить померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №224627 виданого 25.12.2002 Бершадською районною державною адміністрацією Вінницької області, оскільки щодо вказаної земельної ділянки відсутнє заповідальне розпорядження (не вказано прізвище, ім`я, по батькові спадкоємця, якому заповідалось вказане майно).
З наданих в судовому засіданні показів відповідача та свідків встановлено, що земельну ділянку розміром 3,1927 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520485300010010130, яка знаходиться на території Тирлівської сільської ради с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області спадкодавець ОСОБА_3 заповів своєму синові ОСОБА_1 , однак структура заповіту позбавляє можливості однозначно стверджувати, що земельна ділянка заповідається ОСОБА_1 . 
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Статтею 1256 ЦК України передбачено можливість тлумачення заповіту після відкриття спадщини у разі спору між спадкоємцями, яке здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України, оскільки заповідачу надане право власноручно писати заповіт, і тому можливі ряд суб`єктивних причин, які можуть вплинути на зміст заповіту, що в подальшому призведе до необхідності його тлумачення. 
Статтею 1233 ЦК України визначено поняття заповіту, яким є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Відповідно до статті 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями.
Відповідно до частини другої статті 1256 ЦК України суд розглядає справу про тлумачення заповіту за наявності таких умов: 1) зміст заповіту містить суперечності, неточності, що ускладнюють розуміння останньої волі заповідача; 2) наявність спору між спадкоємцями щодо тлумачення заповіту - спадкоємці мають різне уявлення про волевиявлення заповідача.
Тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті.
Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача.
Неточне відтворення в заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене, перш за все, неоднаковим використанням у ньому слів, понять і термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту в цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача стосовно долі спадщини.
Тлумачення заповіту - це з`ясування змісту заповіту як дійсного одностороннього правочину, з тексту якого неможливо встановити справжню волю заповідача. Згідно п. 2.1 глави 3 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини. Нотаріус має перевірити, чи не містить заповіт розпоряджень, що суперечать вимогам законодавства. Метою тлумачення заповіту є забезпечення найбільш повного здійснення волі заповідача.
Відповідно до ст.1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене лише після відкриття спадщини, тобто у зв`язку зі смертю заповідача або оголошення його померлим. Саме тому, при тлумаченні заповіту не діє загальне правило про тлумачення правочину його стороною, закріплене в ст. 213 ЦК України, а діє спеціальне правило, закріплене в ст. 1256 ЦК України, згідно з яким тлумачення заповіту здійснюється спадкоємцями. Шляхом застосування механізму тлумачення заповіту усуваються певні недоліки його змісту, у зв`язку з якими нотаріус може відмовити у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину.
Об`єктом тлумачення заповіту судом є виключно сам заповіт, складений із слів та сполучень слів, які утворюють його текст.
З правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеної в постанові від 30 липня 2020 року в справі №378/1160/15-ц убачається, що тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача.
Отже, тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті.
Суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача.
Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне, розтлумачити заповіт, складений 06.08.2020 року, посвідчений ОСОБА_4 , в.о. старости Шляхівської сільської ради с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області (зареєстрований в реєстрі за № 9), складеного від імені ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 , як такий, що ОСОБА_3 заповів своєму сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , земельну ділянку розміром 3,1927 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520485300010010130, яка знаходиться на території Тирлівської сільської ради с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області і належить ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН № 224627, виданого 25.12.2002 року Бершадською районною державною адміністрацією Вінницької області.
Вирішуючи питання тлумачення правочину судом враховується, що цивільне судочинство направлене на захист прав та інтересів громадян.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з метою реалізації його спадкових прав.
Керуючись ст. ст. 2-13, 81, 89, 206, 258 - 259, 263 - 265, 268ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення заповіту - задовольнити. 
Розтлумачити заповіт, складений 06.08.2020 року, посвідчений ОСОБА_4 , в.о. старости Шляхівської сільської ради с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області (зареєстрований в реєстрі за № 9), який такий що містить інформацію, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , заповів своєму сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , земельну ділянку розміром 3,1927 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520485300010010130, яка знаходиться на території Тирлівської сільської ради с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області і належить ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН № 224627, виданого 25.12.2002 року Бершадською районною державною адміністрацією Вінницької області. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя В. І. Губко