Слобідський районний суд міста Харкова 
Провадження № 3/641/97/2026	Справа №: 641/2556/25	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року        м. Харків 

Суддя Слобідського районного суду міста Харкова Щепелева Г.М.,розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Слобідського районного суду міста Харкова, матеріали справи, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, місце роботи не відоме, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Слобідського районного суду міста Харкова надійшли для розгляду матеріали двох справ про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 .
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 19.03.2025 року серії ЕПР 1 № 276183, 19.03.2025 о 22:55 год. водій ОСОБА_1 по пров. Золотому, 15/1 в м. Харкові керував автомобілем Hyunday, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп?яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; поведінка, що не відповідає обстановці. Водій від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров?я КНП ХОР ОКНЛ відмовився.
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 20.03.2025 року серії ЕПР 1 № 276280, 20.03.2025 о 00:10 год. водій ОСОБА_1 по вул. Переїзній, 20 в м. Харкові керував автомобілем Hyunday, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп?яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; поведінка, що не відповідає обстановці. Водій погодився пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного сп?яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager та закладі охорони здоров?я КНП ХОР ОКНЛ, м. Харків, вул. Ахієзерів, 18 А, але під час здачі біологічних матеріалів вчинив дії по ухиленню від проходження, а саме: не зміг здати біологічний матеріал в необхідній кількості за 3 години, що підтверджується висновком № 633 від 20.03.2025.
Постановою від 17.06.2025 справи про адміністративні правопорушення були об?єднані в одне провадження.
Постановою від 16.09.2025 матеріали справи про адміністративне правопорушення були повернуті до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції для належного оформлення. 
10.10.2025 матеріали справи були повторно направлені до суду та згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшли у провадження судді Щепелевої Г.М.
Судовий розгляд справ був призначений судом на 23.10.2025, 01.12.2025, 18.12.2025, однак судові засідання були неодноразово відкладені, зокрема, за клопотаннями сторони захисту.
ОСОБА_1 в судові засідання не з`являвся, про дату і час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток, смс-повідомлень, про причини своєї неявки суду не повідомив, для свого захисту під час судового розгляду залучив захисника.
23.10.2025 захисником - адвокатом Черновал С.О. було направлено клопотання про ознайомлення із матеріалами справи та відкладення судового засідання. 
27.11.2025 захисником - адвокатом Черновал С.О. було направлено клопотання про відкладення судового засідання 01.12.2025 у зв`язку із перебуванням його у відпустці. 
11.12.2025 захисник – адвокат Черновал С.О. ознайомився із матеріалами справи.
18.12.2025 судове засідання було відкладено у зв`язку із неявкою учасників провадження. 
08.01.2026 захисником - адвокатом Черновал С.О. було направлено клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із неможливістю з`явитися із причин особистого характеру. 
З метою забезпечення реалізації принципів законності та диспозитивності, повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, а також попередження наступних правопорушень з боку особи, що притягається до відповідальності, з метою її виховання, охорони прав особи під час розгляду справи закон встановлює вимогу, відповідно до якої справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Щоб не затягувати процес розгляду справи та не створювати умов для зловживання з боку особи, що притягається до відповідальності, закон передбачив можливість розгляду справи за відсутності цієї особи у випадку, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» вказано, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про обізнаність ОСОБА_1 зі своїми правами, про місце і час розгляду справи в суді, а також достатність матеріалів справи для прийняття рішення, відсутність необхідності заслуховувати його особисті пояснення з приводу події, встановлені строки ст. 277 КУпАП розгляду вказаних справ, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , а також його захисника, що не може розцінюватись як порушення прав особи, передбачених ст.268 КУпАП, вважаючи, що за наведених обставин його право на захист порушено не буде.
З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, та оцінивши докази в їх сукупності, прихожу до наступних висновків.
За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Таким чином, вищевказані вимоги закону стосуються тільки особи, яка безпосередньо керувала транспортним засобом, що свідчить про те, що факт керування транспортним засобом як і факт відмови від проходження згідно із встановленим порядком огляду на стан сп`яніння при розгляді справ про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП повинні бути доведені сукупністю доказів, які дозволяють прийняти відповідне процесуальне рішення.
Вивчивши всі обставини справи, суд вважає, що наявність події і вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (за протоколом ЕПР 1 № 276280 від 20.03.2025), підтверджується зібраною, дослідженою у суді сукупністю доказів, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 276280 від 20.03.2025; рапортом поліцейського; актом огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.03.2025; відеозаписами з портативних відео реєстраторів поліцейських (БК 476542, БК 475938) та відеозаписом з відео реєстратору 70 mai.
Так, зміст адміністративного правопорушення, який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 276280, 20.03.2025, містить всі істотні ознаки складу правопорушення встановленого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Даний протоколи підписаний як працівником поліції, так і водієм ОСОБА_1 без зауважень.
Жодних пояснень щодо незгоди з діями працівника поліції з приводу незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, під час складання протоколів не викладено.
Із правами, встановленими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, зокрема, з правом на захист, ОСОБА_1 ознайомлений, що підтверджено його підписом у протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР 1 № 276280 від 20.03.2025, а також відеозаписами, долученими до матеріалу.
Відповідно до Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 20.03.2025, за наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів), огляд його не проводився, у зв`язку із відмовою останнього від проходження такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
У зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Alcotest Drager», його 20.03.2025 було направлено для проходження медичного огляду на стан сп`яніння в приміщенні КНП ХОР «ОКНЛ», однак він від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі також відмовився, про що свідчить висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.03.2025.
Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Тому працівник поліції діяв відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, запропонувавши ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, та в закладі охорони здоров`я, однак останній від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.
Судом досліджено відеозаписи, здійснені працівниками поліції, які містяться на компакт-дисках в матеріалах справи (БК 476542, БК 475938 та відеозапис з відео реєстратору 70 mai), на яких зображено як 20.03.2025 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Hyunday, державний номерний знак НОМЕР_2 , автомобіль патрульної поліції слідував за ним. Після зупинки автомобіля до ОСОБА_1 підійшов інспектор поліції та повідомив йому, що він знаходиться у громадському місці під час комендантської години. Під час спілкування із ОСОБА_1 поліцейські повідомили, що виявили в нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Alcotest Drager», на що він погодився, але від продуття належним чином газоаналізатора «Alcotest Drager» ухилявся, що унеможливило проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу. Після цього водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в приміщенні медичного закладу. По приїзду до медичного закладу КНП ХОР ОКНЛ щодо ОСОБА_1 було складено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Під час проходження огляду, ОСОБА_1 повідомив лікаря, що він не може здати кров, а також, що надати біологічний матеріал, а саме сечу, він не може, у зв`язку з відсутністю фізіологічної потреби. При цьому, працівниками поліції та лікарем ОСОБА_1 було надано більш ніж достатній час для надання біологічного матеріалу, а саме майже 3 години. Для цього йому було надано можливість випити води, щоб забезпечити здачу необхідної кількості сечі для проведення лабораторного дослідження. Працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 спробувати здати біологічний матеріал, однак останній кожного разу відмовлявся, мотивуючи це відсутністю фізіологічної потреби. Про це ОСОБА_1 повідомив і лікаря, зазначивши, що не зможе здати сечу. О 04 годині 20 хвилин лікар повідомив ОСОБА_1 про те, що нею встановлено факт відмови ОСОБА_1 від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку із нездачею зразів біологічного середовища (крові, сечі) протягом трьох годин. О 04 годині 24 хвилині працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у зв`язку із порушенням п.2.5 ПДР. Водію були роз`яснені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Після складання матеріалів, ОСОБА_1 був ознайомлений із протоколом про адміністративне правопорушення, в якому поставив свої підписи, а також отримав його копію.
Таким чином, відеозапис містить фактичні дані щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим є доказом у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст. 251 КУпАП.
Враховуючи наявність зафіксованих портативними відеореєстраторами поліцейських відомостей, у суду відсутні правові та фактичні підстави ставити під сумнів дані протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не суперечать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Відповідно п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно із п. 7 розділу Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п. 7 Порядку саме поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Тобто, у разі виявлення поліцейським ознак сп`яніння у водія транспортного засобу, він повинен вжити відповідних заходів для того, щоб провести огляд водія на стан сп`яніння та пересвідчитись в тому, що водій не перебуває у стані сп`яніння.
Суд зауважує, що, відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння може бути виражена не тільки незгодою від проходження такого огляду у вербальній формі, а й у будь-яких діях або інших відповідних конклюдентних діях чи бездіяльності, спрямованих на ухилення від надання прямої відповіді працівникам поліції щодо наміру пройти такий огляд або ухилитись від його проходження.
Таким чином, досліджені судом докази свідчать, що ОСОБА_1 20.03.2025 керував автомобілем Hyunday, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ водій відмовився. 
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (за протоколом ЕПР 1 № 276280 від 20.03.2025), тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 33 КУпАП.
Таким чином, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, межі якого передбачені санкцією ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Крім цього, з ОСОБА_1 на користь держави відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Щодо протоколу про адміністративні правопорушення від 19.03.2025 року серії ЕПР 1 № 276183 за ч.1 ст. 130 КУпАП суд дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступних висновків.
Як зазначалось вище, вимоги ПДР щодо проходження огляду на стан сп`яніння стосуються тільки особи, яка безпосередньо керувала транспортним засобом, що свідчить про те, що факт керування транспортним засобом як і факт відмови від проходження згідно із встановленим порядком огляду на стан сп`яніння при розгляді справ про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130КУпАП повинні бути доведені сукупністю доказів, які дозволяють прийняти відповідне процесуальне рішення.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19.03.2025 року серії ЕПР 1 № 276183, 19.03.2025 о 22:55 год. водій ОСОБА_1 по пров. Золотому, 15/1 в м. Харкові керував автомобілем Hyunday, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп?яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; поведінка, що не відповідає обстановці. Водій від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров?я КНП ХОР ОКНЛ відмовився.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений на бланку відповідного зразка, уповноваженою на те особою інспектором 1 взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Соловйовим В.В.
Судом досліджено відеозаписи, здійснені працівниками поліції, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи.
Згідно із відеозаписами з бодікамер № 474425, 470081 вбачається, що на відео зображено, як інспектор поліції підходить до водія ОСОБА_1 , який в цей час вже спілкується біля свого автомобіля з іншим інспектором поліції. Надалі відносно ОСОБА_1 складається протокол про адміністративне правопорушення. 
На зазначених відеозаписах події не зафіксовано факту керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом, обставин зупинки поліцейськими цього транспортного засобу, пропозиції водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та його відмови від такого огляду, що суперечить змісту протоколу серії ЕПР 1 № 276183.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1ст. 130 КУпАП, за відсутності інших доказів не може безперечно підтверджувати винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у вину, оскільки у протоколі викладаються фактичні обставини вчинення правопорушення, що повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували винуватість особи і не викликали сумнівів у суду.
Надані докази не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поза розумним сумнівом.
Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (за протоколом ЕПР 1 № 276183 від 19.03.2025), не доведена допустимим та достовірними доказами. При цьому, вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення та відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В той же час, у справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1995 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
У справах «Нечипорук і Ионкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Таким чином, відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, оскільки під час розгляду справи в суді встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у справі відсутні, тому суд приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (за протоколом від 19.03.2025 серії ЕПР 1 № 276183) підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 23, 33, 130, 283 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП (за протоколом про адміністративне правопорушення від 19.03.2025 серії ЕПР 1 № 276183) - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним та притягнути до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.
Штраф необхідно перерахувати за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК Харківська обл./Харківобл/21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37874947; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО):899998; рахунок отримувача: UA168999980313020149000020001; Населений пункт: Харківська область/м.Харків; призначення платежу – адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Судовий збір підлягає сплаті на наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106; призначення платежу - судовий збір.
Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
У разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу. 
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя - 	Г. М. Щепелева