Справа № 930/2154/24
Провадження № 22-ц/801/276/2026
Категорія: 101
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войницька Т. Є.
Доповідач:Матківська М. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року	Справа № 930/2154/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі:
Головуючого: Матківської М. В.
Суддів: Войтка Ю. Б., Стадника І. М.
Секретар: Закернична А. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 04 листопада 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних стосунків,
Ухвалу постановила суддя Войницька Т. Є.
Ухвала постановлена о 13:46 у м. Немирів Вінницької області
Повний текст ухвали складено 04 листопада 2025 року,

Встановив:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є дочкою ОСОБА_3 , у якого була рідна сестра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина. 
Спадкоємцем на майно за правом представлення, відповідно до вимог ст. 1266 ЦК України є вона – її племінниця по лінії рідного брата, а її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Спадкоємцем за заповітом від 19 жовтня 2020 року після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_2 .
В провадження Немирівського районного суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за її позовом до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Вовчоцька сільська рада, про визнання заповіту нікчемним.
У зв`язку з цим у неї виникла необхідність підтвердити факт родинних стосунків із спадкодавцем, оскільки оригінал свідоцтва про народження ОСОБА_5 не зберігся. Згідно повідомлення Державного архіву Вінницької області від 17 липня 2024 року за № 08-1828/7 в книгах актових записів про народження громадян по с. Вовчок Немирівського району Вінницької області за 1938 рік запису про народження ОСОБА_6 не виявлено.
Вона подала заяву про прийняття спадщини, приватним нотаріусом Науменко В. В. заведено спадкову справу. Той факт, що ОСОБА_5 є рідною сестрою її батька ОСОБА_3 , можуть підтвердити свідки.
З урахуванням уточнюючої позовної заяви, поданої 15 травня 2025 року позивач просила встановити, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її рідною тіткою по лінії батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 04 листопада 2025 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних стосунків.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Зазначила, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права, судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовані висновки Верховного Суду.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що такий висновок суду є хибним за таких обставин. У січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту нікчемним, провадження у справі № 930/184/22 було відкрито 26 січня 2022 року. На підтвердження того факту що позивач є рідною тіткою ОСОБА_5 , вона надала, у тому числі, копію посвідки про народження ОСОБА_6 № НОМЕР_1 , яку вона виготовила із оригінала цієї посвідки, який зберігався у будинку її тітки ОСОБА_5 , разом із якою проживала ОСОБА_2 . При тривалому розгляді справи про визнання заповіту нікчемним, представник відповідача ОСОБА_2 заявила клопотання про надання оригінала посвідки про народження тітки. При підготовці для надання до суду оригіналу цього доказу вона виявила, що оригінал посвідки про народження тітки № НОМЕР_1 відсутній у будинку її покійної тітки.
Відповідач у справі ОСОБА_2 раніше не ставила під сумнів той факт, що позивач є рідною племінницею ОСОБА_5 .
Державний архів Вінницької області листом від 17 липня 2024 року за № 08-1828/7 повідомив, що в книгах актових записів про народження громадян по с. Вовчок Немирівського району Вінницької області за 1938 рік запису про народження ОСОБА_6 не виявлено.
Після закриття підготовчого провадження у справі № 930/184/22 позивач виявила зникнення з будинку її тітки оригіналу посвідки про народження ОСОБА_6 № НОМЕР_1 і не змогла отримати її в архівних органах, у зв`язку з чим у неї виникла необхідність встановити такий факт родинних відносин з її тіткою у судовому порядку.
Оскільки на момент виявлення нею зникнення оригіналу посвідки про народження тітки підготовче провадження у справі № 930/184/22 вже було закрито, тому подати заяву про зміну предмета позову і заявити вимогу про встановлення факту родинних відносин вона вже не могла, тому подала даний позов.
Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2024 року розгляд справи № 930/184/22 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.
Правовідносини у справі, що розглядається № 930/2154/24 та у справі № 296/12456/23, на яку послався суд першої інстанції, не є подібними, тому правові висновки Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 20 січня 2025 року у справі № 296/12456/23 не підлягають застосуванню у даній справі.
Суд першої інстанції не встановив ту обставину, що позивачем у справі № 930/184/22 подавалася копія посвідки про народження ОСОБА_6 та спір з приводу існування родинних відносин між позивачем і спадкодавцем виник на стадії дослідження доказів у справі № 930/2154/24, у зв`язку з чим зміна предмета позову у даній справі була вже не можлива.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подала.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і її представник – адвокат Федик Ю. Ю. підтримали апеляційну скаргу і просять її задовольнити: скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Представник відповідача ОСОБА_7 – адвокат Мовчан В. В. просить залишити без задоволення апеляційну скаргу та законну ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її рідною тіткою по лінії батька.
У провадженні Немирівського районного суду Вінницької області перебуває інша цивільна справа № 930/184/22 за її позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Вовчоцької сільської ради, про визнання заповіту нікчемним. У зв`язку з чим у неї виникла необхідність підтвердити факт родинних відносин із спадкодавцем, оскільки оригінал свідоцтва про народження ОСОБА_5 не зберігся. 
Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 03 травня 2023 року закрито підготовче провадження у справі № 930/184/22, справу призначено до розгляду по суті у судовому засідання на 29 травня 2023 року.
Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2024 року зупинено провадження у справі № 930/184/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Вовчоцької сільської ради, про визнання заповіту нікчемним, застосування наслідків недійсності нікчемного заповіту, до набранням законної сили судовим рішенням у справі № 930/2154/24 за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин.
Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 15 травня 2025 року прийнято заяву про уточнення позовних вимог; закрито підготовче провадження у справі № 930/2154/24 та призначено справу до розгляду по суті на 09 червня 2025 року. 
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що позивач звернулася до суду з вимогами, які не можуть бути предметом судового розгляду, зважаючи на те, що зазначені обставини підлягають встановленню в іншій справі, а саме у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Вовчоцької сільської ради, про визнання заповіту нікчемним.
Апеляційний суд не погоджується із таким висновком суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття «суд, встановлений законом» стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (пункт 24 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04).
Доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
У своїх рішеннях ЄСПЛ указав, що для того щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04.12.1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France)).
Крім того, у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції, право на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом.
Частиною 7 статті 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).
Згідно вимог пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Згідно зі статтею 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.
У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Схожий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі 320/948/18, від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21.
Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений від час розгляду справ, - залишає заяву без розгляду.
Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 звернулася із вимогою до ОСОБА_2 , подавши позовну заяву, у якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме, встановити, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її рідною тіткою по лінії батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
При цьому на виконання вимог пункту 1 частини 1 статті 318 ЦПК України позивач зазначила, який факт вона просить встановити та з якою метою: факт родинних відносин, з метою оформлення своїх спадкових справ, у зв`язку з чим вона у січні 2022 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту нікчемним, до якого разом з іншими доказами надала докази таких родинних відносин в копії, а оскільки оригінал таких доказів не зберігся, тому з метою підтвердження родинних стосунків із спадкодавцем вона звернулася до суду із даними вимогами (а. с. 2-4).
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався положеннями пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України та обґрунтовував свої висновки тим, що позивач звернулася до суду з вимогами, які не можуть бути предметом судового розгляду, зважаючи на те, що зазначені обставини підлягають встановленню в іншій справі, а саме у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Вовчоцької сільської ради, про визнання заповіту нікчемним.
Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Загальними засадами цивільного судочинства, відповідно до статті 3 ЦК України, є, у тому числі: судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.
Встановлено, що у провадженні Немирівського районного суду Вінницької області із січня 2022 року перебуває цивільна справа № 930/184/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи на стороні відповідача, без самостійних вимог щодо предмета спору – Вовчоцької сільської ради, про визнання заповіту нікчемним, у якому позивач просила визнати нікчемним заповіт ОСОБА_5 , складений 19 жовтня 2020 року в с. Вовчок на користь ОСОБА_2 та посвідчений секретарем Вовчоцької сільської ради Безмощук Г. П., зареєстрований в реєстрі за № 54. До позовної заяви позивач додала копію посвідки про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_1 , виданої 09 вересня 1938 року Вовчоцькою сільською радою Браїлівського району Вінницької області, на підтвердження її родинних стосунків із спадкодавцем ОСОБА_5 .
Провадження у цивільній справі № 930/184/22 ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2024 року зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі - № 930/2154/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин.
Як вбачається із матеріалів цієї справи № 930/2154/24, ОСОБА_1 у серпні 2024 року звернулася із даним позовом до ОСОБА_2 , у якому просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме, встановити, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її рідною тіткою по лінії батька – ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .
До позову також надала копію цієї посвідки про народження ОСОБА_6 та вказала, що оригінал цієї посвідки не зберігся і в архівних матеріалах він відсутній, тому з метою підтвердження родинних стосунків із спадкодавцем вона звернулася до суду із даною вимогою (а. с. 2-4).
Таким чином, з метою захисту свого порушеного права на спадкування при доведенні родинних стосунків із спадкодавцем ОСОБА_9 , вона матиме право на спадкування її майна, як спадкоємець п`ятої черги, відповідно до статті 1265 ЦК України, оскільки є її племінницею. 
Тому позивач вважає, що задоволений заявлений нею даний позов дасть їй змогу довести своє право на оспорення заповіту, складеного 19 жовтня 2020 року її рідною тіткою ОСОБА_5 на ім`я відповідача ОСОБА_2 та на спадкування майна, належного її рідній тітці ОСОБА_9 .
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.
Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи, що спірні правовідносини у даній справі пов`язані з необхідністю захисту цивільних прав позивача, тому висновок суду першої інстанції, що даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, є помилковим.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги та приймаючи їх до уваги, вважає їх такими, що підлягають задоволенню, оскільки доводи апеляційної скарги підтверджують, що судом першої інстанції допущено порушення вимог процесуального права.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини щодо правовідносин, які виникли між сторонами, дійшов до передчасного висновку про наявність підстав для закриття провадження, визначених пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підставі викладеного та керуючись ст. 367, 374, 379, 381-382 ЦПК України, суд 
Постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 04 листопада 2025 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий	М. В. Матківська  	
Судді	Ю. Б. Войтко  	
  	І. М. Стадник  	

Повне судове рішення складено 21 січня 2026 року