ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" січня 2026 р. Справа№ 910/6894/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Руденко М.А.
суддів: Барсук М.А. 
Пономаренка Є.Ю. 

при секретарі: Реуцькій Т.О.
за участю представників сторін:
від позивача: Олексін С.С., дов. № 25/11-1 від 25.11.2025;
від відповідача: Прокопів Н.М., дов. № 319-Д від 31.12.2025,
розглянувши матеріали апеляційної скарги державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення господарського суду міста Києва від 25.09.2025 у справі № 910/6894/25 (суддя - Чинчин О.В.)
за позовом приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
до державного підприємства "Гарантований покупець"
про стягнення 84 350 277,84 грн,-
В С Т А Н О В И В:
Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ПрАТ "НЕК "Укренерго") звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до державного підприємства (далі - ДП) "Гарантований покупець" про стягнення 84 350 277,84 грн (враховуючи заяву про зменшення розміру позовних вимог № 01/48316 від 07.08.2025; а.с. 197 том 1), з яких: 70 035 092,31 грн заборгованості, 3 380 726,14 грн 3 % річних та 10 934 459,39 грн інфляційних втрат. 
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про врегулювання небалансів електричної енергії № 0414-01051 від 25.06.2019.
Рішенням господарського суду міста Києва від 25.09.2025 закрито провадження в частині стягнення 69 983 423,39 грн заборгованості. Позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ДП "Гарантований покупець" на користь ПрАТ "НЕК "Укренерго" 51 668,92 грн заборгованості, 3 380 726,14 грн 3 % річних, 10 934 459,39 грн інфляційних втрат та 847 840,00 грн судового збору за подання позову.
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку про закриття провадження в частині стягнення 69 983 423,39 грн заборгованості, у зв`язку з відсутністю предмету спору між сторонами, оскільки відповідачем після відкриття провадження у справі було сплачено ці кошти. Враховуючи відсутність доказів оплати решти боргу та прострочення виконання грошового зобов`язання, судом задоволені вимоги про стягнення з відповідача 51 668,91 грн заборгованості, 3 % річних та інфляційних втрат. Суд також зазначив, що спір між сторонами виник внаслідок неправильних дій відповідача в частині виконання його договірного грошового зобов`язання зі здійснення оплати позивачу, які фактично призвели до звернення позивача до суду за захистом порушених прав, у зв`язку з чим застосував положення ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України та стягнув з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір за подання позову у повному обсязі. 
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ДП "Гарантований покупець" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених вимог та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
За твердженням апелянта позивач не забезпечив проведення аудиту системи управління ринком (далі - СУР), відповідний звіт на своїй офіційній веб-сторінці в мережі інтернет не оприлюднив і фактично такий аудит не здійснювався з 01.07.2019, що ставить під сумнів правильність роботи СУР як в цілому, так і в частині коректності проведення розрахунків обсягу та вартості небалансів електричної енергії, які позивач просив стягнути з відповідача. Окрім того позивачем на підтвердження заявлених вимог до матеріалів справи додані звіти про коригування та місячні звіти, які не є платіжними документами. Також відповідач не погоджувався з розрахунком інфляційних втрат вказуючи, що періодом, за який розраховуються інфляційні втрати, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція). Щодо порушення норм процесуального права, то скаржник зазначав, що судом першої інстанції помилково застосовано положення ч. 9 ст. 129 ГПК України та покладено на відповідача сплачений позивачем судовий збір за подання позову у повному обсязі, оскільки у разі закриття провадження в частині позовних вимог повернення судового збору здійснюється з державного бюджету.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025, у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А., зокрема, відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 09.12.2025.
27.11.2025 до апеляційного суду надійшов відзив позивача, в якому представник зазначав, що матеріали справи містять докази, які підтверджують обсяг зобов`язань відповідача за договором і факт їх порушення, а саме: звіти, акти купівлі-продажу, акти-корегування. При цьому відповідач не заперечував факт отримання електричної енергії та не наводив будь-яких інших даних про обсяги, що були ним отримані; не вказував будь-яку незгоду при підписанні актів. Також відповідачу в СУР доступні відповідні звіти з додатками, з урахуванням детальних обсягів небалансів згідно з сертифікованими даними комерційного обліку електричної енергії, на підставі яких здійснено розрахунок грошового зобов`язання. Позивач зазначав, що відповідач у апеляційній скарзі не наводить контррозрахунку та конкретних даних невірності здійснених нарахувань інфляційних втрат. Щодо розподілу витрат зі сплати судового збору представник вказував, що після зменшення розміру позовних вимог ціна позову становила 84 350 277,84 грн і в межах цієї суми здійснювався розгляд справи, а отже у будь-якому разі, як до зменшення ціни позову, так і після зменшення, розмір судового збору, що підлягав оплаті позивачем становив 847 840,00 грн.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 оголошено перерву до 20.01.2026.
31.12.2025 до апеляційного суду надійшли додаткові пояснення відповідача, в яких представник зазначав, що позивачем під час розрахунку інфляційних втрат помилково враховано місяць в якому відбулось прострочення, оскільки за червень 2024 року зобов`язання виникло 11.04.2025, при цьому позивачем враховано індекс інфляції за квітень 2025 року; за січень 2025 року зобов`язання виникло 13.02.2025, при цьому позивачем враховано індекс інфляції за лютий - квітень 2025 року.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2026 оголошено перерву до 27.01.2026.
В судовому засіданні, яке відбулось 27.01.2026, відповідач вказував на обґрунтованість доводів апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених вимог та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Позивач доводи апеляційної скарги заперечував та вказував на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вбачається з матеріалів справи, у повідомленні за вих. № 01/23263 від 26.06.2019 ПрАТ "НЕК "Укренерго" повідомило ДП "Гарантований покупець" про приєднання останнього до умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії та долучення до реєстру учасників ринку. Зазначено, що ідентифікатором договору є № 0414-01051, а дата його акцептування - 25.06.2019 (а.с. 20 том 1). 
Враховуючи наведене, 25.06.2019 сторони уклали договір про врегулювання небалансів електричної енергії № 0414-01051 (далі - договір) в редакції, затвердженій наказом ДП "НЕК "Укренерго" № 204 від 03.04.2019 (а.с. 21-24 том 1). 
В подальшому наказами ПрАТ "НЕК "Укренерго" № 117 від 01.03.2024, № 360 від 24.06.2024, № 393 від 08.07.2024 затверджувались умови договору про врегулювання небалансів електричної енергії (а.с. 25-48 том 1).
Зі змісту п.п. 1.1, 1.2 договору вбачається, що він є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії стороною відповідальною за баланс (далі - СВБ / ДП "Гарантований покупець"), у тому числі її балансуючої групи. Цей договір є договором приєднання в розумінні ст. 634 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому. На підставі цього договору сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ.
У п. 1.3 договору встановлено, що СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи.
Відповідно до п. 1.4 договору оператор системи передачі (далі - ОСП / ПрАТ "НЕК "Укренерго") врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами ринку (далі - Правила ринку), затвердженими постановою № 307 від 14.03.2018 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП).
Врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку (п. 1.5 договору).
Пунктом 2.1 договору встановлено, що вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються адміністратором розрахунків (далі - АР / ПрАТ "НЕК "Укренерго") для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. За підсумками місяця визначається індикативна величина - середньозважена ціна небалансів електричної енергії за розрахунковий місяць, що розраховується шляхом ділення загальної вартості небалансів електричної енергії на загальний обсяг небалансів електричної енергії. 
Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку (п. 2.2 договору).
Відповідно до пп. 1 п. 3.3 договору ОСП зобов`язаний виконувати розрахунки обсягу та вартості небалансу електричної енергії та інші розрахунки відповідно до цього договору та Правил ринку.
Згідно з п. 5.1 договору (в редакції наказу ПрАТ "НЕК "Укренерго" № 117 від 01.03.2024) виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку.
Подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку (п. 5.6 договору).
За умовами п. 5.7 договору якщо СВБ має заперечення до інформації, яка міститься у первинному документі, то вона зобов`язана повідомити про це ОСП протягом 2-ох робочих днів з дня його виставлення. Наявність заперечень СВБ не є підставою для несвоєчасного забезпечення СВБ наявності коштів на рахунку ескроу та не може бути підставою для обмеження ОСП щодо вимоги платежу фінансової гарантії, що надається СВБ ОСП. 
У пункті 5.9 договору зазначено, що ОСП формує та направляє акт купівлі-продажу до СВБ не пізніше 13-того календарного дня місяця, наступного за розрахунковим. Підписання акта відбувається в електронній формі (за допомогою системи, яка забезпечує функціонування електронного документообігу з накладанням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП) (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом)), що забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та розміщений у мережі інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/, або у паперовій формі шляхом підписання уповноваженою особою акта (у разі неможливості підпису в електронній формі). Сторонами має бути забезпечена можливість здійснення електронного документообігу шляхом реєстрації у системі, яка забезпечує функціонування електронного документообігу. Протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ акта СВБ розглядає та повертає ОСП один примірник акта, підписаного зі своєї сторони. Акт повинен бути підписаний сторонами в один і той самий спосіб. У разі незгоди із розрахунками ОСП відповідно до акта СВБ протягом двох робочих днів надсилає ОСП обґрунтовані зауваження щодо цього акта та ініціює спір відповідно до норм чинного законодавства. До здійснення коригування обсяг та вартість електричної енергії визначається за даними, зазначеними в акті. Якщо СВБ протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ акта не ініціював спір та не направив до ОСП підписаний зі сторони СВБ примірник акта, то такий акт вважається підписаним СВБ. 
СВБ протягом 2-ох робочих днів повертає ОСП примірник підписаного зі своєї сторони акта купівлі-продажу у паперовому та/або електронному вигляді (засобами електронного документообігу з накладанням КЕП) (п. 5.10 договору).
Листом № 31/3907 від 28.06.2024 позивач повідомив відповідача про відкриття рахунку ескроу (а.с. 109 том 1).
На виконання умов договору у червні 2024 року - березні 2025 року позивач поставив електричну енергію для врегулювання небалансів, яку прийняв відповідач, що підтверджується актами купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів: № ВН/24/06-0414 від 30.06.2024; № СВБ_02_2024_08_0414 від 31.08.2024; № СВБ_02_2024_10_0414 від 31.10.2024; № СВБ_02_2024_11_0414 від 30.11.2024; № СВБ_02_2024_12_0414 від 31.12.2024; № СВБ_02_2025_01_0414 від 31.01.2025; № СВБ_02_2025_03_0414 від 31.03.2025, з актами корегування (а.с. 65-107 том 1).
Позивач, як АР, сформував у СУР місячні звіти і надіслав на електронну адресу відповідача відповідні повідомлення про формування місячних звітів (а.с. 49-61 том 1), а саме: № 1101202500281 від 11.01.2025 на суму 172 119 490,50 (за грудень 2024 року); № 1102202500561 від 11.02.2025 на суму 123 795 240,85 грн (за січень 2025 року); № 1204202500336 від 12.04.2025 на суму 216 928 775,00 грн (за березень 2025 року), а також звіти про коригування № 2612202400521 від 26.12.2024 на суму 7,01 грн (за жовтень 2024 року); № 2701202500256 від 27.01.2025 на суму 1 302,04 грн (за листопад 2024 року); № 2703202500248 від 27.03.2025 на суму 7 363,23 грн (за серпень 2024 року).
Позивач також зазначав, що згідно з актом-корегування (врегулювання) від 13.02.2025 у відповідача виникло зобов`язання зі сплати коштів у сумі 51 668,92 грн за червень 2024 року (а.с. 102 зворот - 103 том 1), у зв`язку з чим позивачем було виставлено рахунок-фактуру від 09.04.2025 (а.с. 62-64 том 1).
Оскільки відповідачем було сплачено позивачу 442 465 617,70 грн, згідно платіжних інструкцій (а.с. 156-159; 203-205 том 1): № 000002989 від 24.05.2025 на суму 144 004 688,56 грн; № 000002988 від 24.05.2025 на суму 7,01 грн; № 000003063 від 30.05.2025 на суму 14 378 520,00 грн; № 000003383 від 25.06.2025 на суму 1 302,04 грн; № 000003382 від 25.06.2025 на суму 13 333 144,40 грн; № 000003384 від 25.06.2025 на суму 79 237 022,55 грн; № 000003751 від 22.07.2025 на суму 44 558 218,30 грн; № 000003753 від 22.07.2025 на суму 146 945 351,61 грн; № 000003752 від 22.07.2025 на суму 7 363,23 грн, то позивачем зменшено позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 70 035 092,31 грн заборгованості (заява про зменшення розміру позовних вимог № 01/48316 від 07.08.2025; а.с. 197-198 том 1).
В подальшому відповідачем сплачено позивачу 69 983 423,39 грн згідно платіжних інструкцій № 000004376 від 09.09.2025 на суму 34 622 182,51 грн та № 000004187 від 19.08.2025 на суму 35 361 240,88 грн (а.с. 215 том 1), у зв`язку з чим подано клопотання про закриття провадження в частині стягнення з відповідача 69 983 423,39 грн заборгованості.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначав, що відповідач не здійснив своєчасну та повну оплату отриманої електроенергії у спірний період, у зв`язку з чим у відповідача наявна заборгованість у сумі 70 035 092,31 грн, а враховуючи прострочення виконання грошового зобов`язання позивач просив стягнути з відповідача 3 380 726,14 грн 3 % річних за період з 31.12.2024 до 20.05.2025 та 10 934 459,39 грн інфляційних втрат з січня 2025 року до квітня 2025 року (а.с. 8 том 1).
Суд першої інстанції дійшов висновку про закриття провадження в частині стягнення 69 983 423,39 грн заборгованості, у зв`язку з відсутністю предмету спору між сторонами, оскільки відповідачем після відкриття провадження у справі було сплачено ці кошти. Враховуючи відсутність доказів оплати решти боргу та прострочення виконання грошового зобов`язання суд задовольнив вимоги про стягнення з відповідача 51 668,91 грн заборгованості, 3 % річних та інфляційних втрат. 
Переглядаючи спір колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 55 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" ОСП є юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.
ОСП є суб`єкт господарювання, який отримав ліцензію на провадження діяльності з передачі електричної енергії (ч. 1 ст. 31 України "Про ринок електричної енергії").
Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України "Про ринок електричної енергії" на ОСП покладено функції АР, що є юридичною особою, яка забезпечує організацію проведення розрахунків на балансуючому ринку та ринку допоміжних послуг (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії").
Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 52 Закону України "Про ринок електричної енергії" АР відповідно до правил ринку: розраховує платежі за електричну енергію ОСП та постачальників послуг з балансування, ціни небалансів електричної енергії, обсяги небалансів електричної енергії і відповідні платежі за них та виставляє відповідні рахунки.
Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України "Про ринок електричної енергії" в Україні функціонує єдиний балансуючий ринок. На балансуючому ринку ОСП здійснюються: 1) купівля та продаж електричної енергії для балансування обсягів попиту та пропозиції електричної енергії у межах поточної доби; 2) купівля та продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії СВБ.
Зі змісту ч. 3 ст. 3 Закону України "Про ринок електричної енергії" вбачається, що обов`язковою умовою участі в ринку електричної енергії (крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу) є укладення договору про врегулювання небалансів з ОСП.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються договори, зокрема, про врегулювання небалансів.
Відповідно до ст. 70 Закону України "Про ринок електричної енергії":
- усі учасники ринку, крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу, несуть відповідальність за свої небаланси електричної енергії (ч. 1);
- СВБ зобов`язані нести фінансову відповідальність за небаланси електричної енергії перед ОСП (ч. 2); 
- купівля-продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії СВБ здійснюється між СВБ та ОСП за договором про врегулювання небалансів (ч. 4);
- ОСП врегульовує небаланси електричної енергії із СВБ, у порядку, визначеному цим Законом та правилами ринку. Врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ, правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії з ОСП в обсягах небалансів електричної енергії за цінами небалансів, визначеними відповідно до правил ринку. Типовий договір про врегулювання небалансів електричної енергії затверджується НКРЕКП (ч. 5);
- вартість небалансів електричної енергії СВБ розраховується АР для кожного розрахункового періоду доби залежно від обсягу небалансів електричної енергії цієї сторони та цін небалансів, визначених правилами ринку. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається правилами ринку (ч. 6).
Як вбачається з матеріалів справи на виконання умов договору позивач у період червень 2024 року - березень 2025 року поставив електричну енергію для врегулювання небалансів, а відповідач її прийняв та здійснив часткову оплату.
У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.02.2023 у справі № 910/9374/21 зазначено, що у розумінні положень Правил ринку (зокрема п.п. 1.1.4, 1.1.2, 1.8.1, 1.11.1, 1.11.8, 5.11.1, 5.11.2, 5.28.1, 7.2.1, 7.7.4), з урахуванням змісту договору, направлення (надсилання, виставлення) рахунків на оплату учасникам ринку здійснюється АР через СУР. Іншого порядку та способу направлення рахунків, ані Правилами ринку, ані умовами договору не передбачено, а тому належним їх направлення (формування) АР у СУР. 
Відповідно до п.п. 1.1.2, 1.11.1, 1.11.6, 1.11.8 глави 11.1 розділу І Правил ринку визначено, що СУР - програмно-інформаційний комплекс, що складається з окремих систем та підсистем, які забезпечують автоматичне управління даними та процесами, а також виконання розрахунків, передбачених цими Правилами, з урахуванням інтеграції з іншими програмно-інформаційними комплексами, які забезпечують необхідні функції. За допомогою СУР здійснюється управління процесами, зокрема, проведенням необхідних розрахунків, реєстрацією ринкових даних і результатів діяльності на ринку електричної енергії згідно з цими Правилами. СУР забезпечує, зокрема, проведення розрахунків за небаланси електричної енергії. Учасники ринку мають право на доступ до інформації, яка міститься в СУР та стосується їх безпосередньо. АР надає кожному учаснику ринку через його персональний кабінет доступ до записів даних розрахунків, що створив АР щодо цього учасника ринку, відповідно до інструкції з користування СУР. Авторизація користувачів системи відбувається із застосуванням особистого КЕП.
Як зазначено позивачем та не заперечується відповідачем, останній, як учасник ринку, володіє відповідними даними і має доступ до СУР (програмний комплекс Market management system (далі - MMS)). 
Відповідно до п. 7.3.1 гл. 7.3 р. VII Правил ринку (в редакції до 30.06.2024) АР на щодекадній основі надсилає платіжний документ кожній СВБ із зазначенням суми, що СВБ зобов`язана сплатити АР, або суми, що АР зобов`язаний сплатити СВБ через її небаланси електричної енергії протягом відповідного періоду.
Згідно з п. 1.1.2 гл. 1.1 р. І Правил ринку платіжний документ - рахунок, сформований АР учаснику ринку щодо оплати ним або АР своїх фінансових зобов`язань, що виникли в результаті участі на ринку електричної енергії такого учасника ринку.
У п. 7.7.3 гл. 7.7 р. VII Правил ринку зазначено, що оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом двох робочих днів з дати направлення платіжного документа (рахунка-фактури).
Крім того, після формування в СУР щодекадних рахунків дані комерційного обліку електричної енергії можуть уточнюватись (оновлюватись). У зв`язку з цим Правилами ринку (додаток 10) встановлено Правила врегулювання (в редакції до 30.06.2024), згідно з якими здійснюються розрахунки врегулювання.
Згідно з п. 1.1 Правил врегулювання, якщо адміністратор комерційного обліку (далі - АКО) надасть оновлені дані комерційного обліку по учасниках ринку, то будь-які розбіжності, виявлені після цього, урегульовуються між ОСП та СВБ відповідно до цих Правил врегулювання.
Згідно з актом-корегування (врегулювання) від 13.02.2025 у відповідача виникло зобов`язання зі сплати коштів у сумі 51 668,92 грн за червень 2024 року (а.с. 102 зворот - 103 том 1), у зв`язку з чим позивачем було виставлено відповідачу рахунок-фактуру від 09.04.2025 (а.с. 62-64 том 1).
Відповідно до п. 7.3.2 гл. 7.3 р. VII Правил ринку (у редакції із змінами, внесеними згідно з постановою НКРЕКП № 1211 від 26.06.2024) для формування місячного звіту СВБ АКО на дев`ятий день місяця, наступного за розрахунковим, надає АР сертифіковані дані комерційного обліку за розрахунковий місяць.
АР через СУР, на одинадцятий календарний день місяця, наступного за розрахунковим, формує місячний звіт СВБ та надсилає на електронну адресу СВБ повідомлення про формування місячного звіту СВБ.
СВБ зобов`язана впродовж двох робочих днів з дня отримання повідомлення про формування місячного звіту СВБ забезпечити на рахунку ескроу СВБ наявність коштів, вільних від інших зобов`язань з оплати поточної заборгованості СВБ та погашення простроченої заборгованості СВБ в обсязі, достатньому для оплати СВБ небалансів відповідно до місячного звіту СВБ.
З урахуванням даних місячного звіту СВБ оформлюється акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів у порядку, встановленому договором про врегулювання небалансів електричної енергії.
АР о 08:00 на третій робочий день з дня надсилання повідомлення про формування місячного звіту СВБ перераховує з рахунку ескроу СВБ на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ОСП кошти в обсязі, достатньому для оплати СВБ небалансів відповідно до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів.
Якщо за результатами місячного звіту СВБ має відбутись списання для АР (нарахування для СВБ), АР на четвертий робочий день з дня надсилання повідомлення про формування місячного звіту СВБ перераховує з рахунку зі спеціальним режимом використання ОСП кошти на рахунок СВБ відповідно до акта купівлі-продажу небалансів електричної енергії.
У разі недостатності на рахунку ескроу СВБ коштів, вільних від інших зобов`язань з оплати поточної заборгованості СВБ та погашення простроченої заборгованості СВБ в обсязі, достатньому для оплати СВБ небалансів відповідно до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів, АР вживає заходів, передбачених главою 1.7 розділу I цих Правил.
Згідно з абз. 6, 8 п. 3.2 Правил коригування СВБ зобов`язана впродовж двох робочих днів з дня отримання повідомлення про формування звіту про коригування забезпечити на рахунку ескроу СВБ наявність коштів, вільних від інших зобов`язань з оплати поточної заборгованості СВБ та погашення простроченої заборгованості СВБ, у необхідному обсязі відповідно до звіту про коригування. АР о 08:00 на третій робочий день з дня надсилання повідомлення про формування звіту про коригування перераховує з рахунку ескроу СВБ на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ОСП кошти в обсязі, необхідному відповідно до акта коригування.
Як вже зазначалось в матеріалах справи містяться підписані сторонами акти купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів: № ВН/24/06-0414 від 30.06.2024; № СВБ_02_2024_08_0414 від 31.08.2024; № СВБ_02_2024_10_0414 від 31.10.2024; № СВБ_02_2024_11_0414 від 30.11.2024; № СВБ_02_2024_12_0414 від 31.12.2024; № СВБ_02_2025_01_0414 від 31.01.2025; № СВБ_02_2025_03_0414 від 31.03.2025, з актами корегування (а.с. 65-107 том 1), а також позивач сформував у СУР місячні звіти № 1101202500281 від 11.01.2025 (за грудень 2024 року); № 1102202500561 від 11.02.2025 (за січень 2025 року); № 1204202500336 від 12.04.2025 (за березень 2025 року), а також звіти про коригування № 2612202400521 від 26.12.2024 (за жовтень 2024 року); № 2701202500256 від 27.01.2025 (за листопад 2024 року); № 2703202500248 від 27.03.2025 (за серпень 2024 року) і надіслав їх відповідачу (а.с. 49-61 том 1).
Колегія суддів відхиляє як необґрунтовані доводи апелянта про недоведеність позивачем вимог щодо стягнення заборгованості та некоректність розрахунків обсягу й вартості небалансів електричної енергії, оскільки, у відповідності до умов договору, відповідачем не надано будь-яких заперечень/зауважень щодо змісту вказаних актів та ним не ініційовано спір.
За нормами статті 629 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зі змісту ч. 1 ст. 530 ЦК України вбачається, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). 
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Враховуючи наведене обов`язок відповідача по оплаті вартості електричної енергії для врегулювання небалансів за період червень 2024 року - березень 2025 року станом на момент розгляду даної справи настав. Водночас після відкриття провадження у справі відповідачем було сплачено позивачу 69 983 423,39 грн заборгованості, у зв`язку з чим суд першої інстанції на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України закрив провадження за відсутністю предмету спору між сторонами у справі в цій частині вимог. 
Оскільки доказів оплати відповідачем решти боргу матеріали справи не містять, то судом першої інстанції правомірно задоволені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 51 668,92 грн заборгованості.
Позивачем, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання, було заявлено до стягнення з останнього 3 380 726,14 грн 3 % річних за загальний період з 31.12.2024 до 20.05.2025 та 10 934 459,39 грн інфляційних втрат з січня 2025 року до квітня 2025 року.
Зі змісту ч. 2 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
У пункті 38.2 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 об`єднана палата визначила методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.
Перевіривши розрахунки позивача (а.с. 8 том 1) апеляційним судом встановлено, що вони здійснені з урахуванням вищевказаних договірних та законодавчих положень, є арифметично вірними, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 380 726,14 грн 3 % річних за загальний період з 31.12.2024 до 20.05.2025 та 10 934 459,39 грн інфляційних втрат з січня 2025 року до квітня 2025 року обґрунтовано задоволені судом першої інстанції. 
При цьому доводи апеляційної скарги щодо невірного розрахунку позивачем інфляційних втрат не знайшли свого підтвердження, оскільки апелянтом не враховано вищевказану методику розрахунку інфляційних втрат.
Щодо стягнення з відповідача судового збору за подання позивачем позову колегія суддів зазначає наступне.
Так, суд першої інстанції зазначив, що спір між сторонами виник внаслідок неправильних дій відповідача в частині виконання його договірного грошового зобов`язання зі здійснення оплати позивачу, які фактично призвели до звернення позивача до суду за захистом порушених прав, у зв`язку з чим суд застосував положення ч. 9 ст. 129 ГПК України та стягнув з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір за подання позову у повному обсязі (у сумі 847 840,00 грн). 
Верховний Суд у постанові від 10.07.2025 у справі № 902/821/24 звертав увагу на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 903/181/19, зокрема: "...лише висновок суду першої інстанції про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково свідчить про вирішення спору по суті розглянутих вимог. Натомість, у тому випадку, коли в резолютивній частині судового рішення зазначається про закриття провадження у справі щодо частини із заявлених вимог у зв`язку з відсутністю предмету спору, спір по суті у відповідній частині не вирішується, навіть якщо розгляд справи по суті закінчується ухваленням рішення суду, без постановлення відповідної ухвали, як окремого процесуального документа".
Відповідно у випадку закриття провадження у справі щодо частини заявлених вимог у резолютивній частині рішення норма ч. 9 ст. 129 ГПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору, не застосовуються і не може бути підставою для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у повному обсязі, в тому числі і щодо частини із заявлених вимог, за якою провадження було закрито. У зазначеній нормі ГПК України йдеться про здійснення розподілу судових витрат між сторонами у справі у разі вирішення спору по суті. Водночас, така норма не застосовується, якщо Закон України "Про судовий збір" у такому випадку передбачає повернення судового збору з Державного бюджету України. Зокрема, у п. 5 ч. 1 ст. 7 цього Закону прямо встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Подібний за змістом висновок щодо застосування приписів ч. 9 ст. 129 ГПК України, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закон України "Про судовий збір" викладений також у постановах Верховного Суду від 06.09.2021 у справі № 910/8775/20, від 23.01.2024 у справі № 910/7984/22 та від 28.01.2025 у справі № 910/11845/23.
Відтак з урахуванням положень п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" наведений припис ч. 9 ст. 129 ГПК України застосований бути не може до 69 983 423,39 грн заборгованості в частині якої було закрито провадження у цій справі, оскільки закриття провадження у справі є формою закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення, а отже результат вирішення спору відсутній. 
Водночас судом першої інстанції по суті було вирішено питання в частині 51 668,92 грн заборгованості, 3 380 726,14 грн 3 % річних, 10 934 459,39 грн інфляційних втрат, тому відповідно до приписів п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу судовий збір лише за розгляд та задоволення цих позовних вимог (у сумі 14 366 854,45 грн), тож судовий збір за подання позову становить 172 402,25 грн (14 366 854,45 грн * 1,5 % * 0,8).
Натомість витрати по сплаті судового збору за подання позивачем позову (згідно платіжної інструкції № АУ-3998 від 27.05.2025 на суму 847 840,00 грн; а.с. 7 том 1) в сумі 675 437,75 грн можуть бути повернуті судом з Державного бюджету України за клопотанням позивача.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що покладення судом першої інстанції на відповідача обов`язку зі сплати судового збору у розмірі 847 840,00 грн є помилковим та таким, що ухвалено з неправильним застосуванням ч. 9 ст. 129 ГПК України та п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
У ч. 1 ст. 276 ГПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Нормами ч. 4 ст. 277 ГПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Таким чином апеляційна скарга відповідача на рішення господарського суду міста Києва від 25.09.2025 у справі № 910/6894/25 підлягає частковому задоволенню, а судове рішення зміні в частині вирішення питання щодо стягнення з відповідача судового збору сплаченого позивачем за подання позову. В іншій частині рішення господарського суду міста Києва від 25.09.2025 у справі № 910/6894/25 слід залишити без змін.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта, оскільки доводи апеляційної скарги в частині перегляду апеляційним судом задоволених позовних вимог не знайшли свого підтвердження, а враховуючи, що апеляційна скарга задоволена лише в частині розподілу судових витрат по сплаті судового збору за подання позову, тобто в тій частині, яка не є об`єктом справляння судового збору, то розподіл судових витрат за такими наслідками апеляційним судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 277, 281-284 ГПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення господарського суду міста Києва від 25.09.2025 у справі № 910/6894/25 частково задовольнити. 
Рішення господарського суду міста Києва від 25.09.2025 у справі № 910/6894/25 змінити в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.
У пункті 3 резолютивної частини рішення господарського суду міста Києва від 25.09.2025 у справі № 910/6894/25 слова та цифри "судовий збір у розмірі 847 840 (вісімсот сорок сім тисяч вісімсот сорок) грн 00 коп." замінити словами та цифрами "судовий збір у розмірі 172 402 грн 25 коп."
В іншій частині рішення господарського суду міста Києва від 25.09.2025 у справі № 910/6894/25 залишити без змін.
Матеріали справи № 910/6894/25 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 29.01.2026.

Головуючий суддя М.А. Руденко 

Судді М.А. Барсук

Є.Ю. Пономаренко