Кропивницький апеляційний суд 

Справа № 33/480/65/26 Головуючий у суді І інстанції:  Мельничик Ю.С.
Категорія: ст.130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.01.2026 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А., 
з участю:
особи, яка притягнута до відповідальності  ОСОБА_1 ,
представника особи, яка притягнута до відповідальності - адвоката Охріменка В.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ, Кіровоградська область, з професійно-технічною освітою, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , не одружений, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 
ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Згідно постанови суду 16 вересня 2025 року о 00 год. 40 хв. в м. Світловодську по вул. Городоцька 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоциклом YBR 125, д.н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість шкіри на обличчі, надмірна жвавість мови. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився, тим самим порушив п. 2.5. ПДР України.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення. 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення Правил дорожнього руху та подальшим притягненням до відповідальності), ставить під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія».
Так, у своєму Рішенні від 15 березня 2019 року ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм Правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть запиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.
Згідно зі статтею 35 Закону України "Про Національну поліцію", існує вичерпний перелік підстав для зупинки автомобіля. Таких підстав є одинадцять. Зокрема, порушення правил дорожнього руху.
Враховуючи вищевикладене, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 був зупинений без належних на те підстав.
Через протиправну зупинку виник словесний конфлікт. В ході цього конфлікту працівником поліції раптом припустили наявність у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння. Після чого водію запропонували проїхати в медичний заклад для огляду. На що скаржник повідомив, що немає зобов`язання їхати кудись, так як в стані наркотичного сп`яніння не знаходився. З огляду на вище викладене як можна виявити в нічний час, що людина перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Розуміючи незаконні дії працівників поліції Осшашов О. В. відмовився виконувати незаконні дії працівників поліції.
ОСОБА_1 є військовослужбовцем НОМЕР_1 та несе службу в ЗСУ з 10.01.2023 року згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року, тому працівникам поліції необхідно було залучити ВСП.
Разом із апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи це тим, що останній є військовослужбовцем та несе службу в ЗСУ та отримав постанову суду поштою 26.12.2026. 

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції – залишити без змін, з таких підстав.

Оскільки в матеріалах справи наявні докази того, що ОСОБА_1 проходить військову службу по мобілізації, а також в матеріалах справи відсутні відомості про отримання ним копії оскаржуваної постанови, прихожу до висновку про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження. 

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).
Відповідно до ст. 266 КУпАП, водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. 
Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

При цьому, вина  ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №455182 від 16 вересня 2021 року, яким підтверджується, що саме 16 вересня 2025 року о 00 год. 40 хв. в м. Світловодську по вул. Городоцька 2, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину  ОСОБА_1 ;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Світловодська ЦРЛ», відповідно до якого огляд не проводився у зв`язку з відмовою  ОСОБА_1 від його проходження (а.с. 2);
- довідкою заступника начальника Олександрійського РВП ВП №1 (м. Світловодськ) ГУНП в Кіровоградській області А. Чічік про те, що  ОСОБА_1 отримував посвідчення водія;
- відеозаписами на DVD-R диску, на якому зафіксовано те, що рух транспортного засобу - мотоциклу YBR 125, д.н.з. НОМЕР_3 та його зупинку працівниками поліції. Причиною зупинки було керування транспортним засобом в комендантську годину. Після зупинки працівникам поліції встановлено особу водія  ОСОБА_1 . Після виявлення у  ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння працівниками поліції, повідомили йому про порядок огляду та запропонували йому пройти такий огляд найближчому закладі охорони здоров`я. Також на відеозаписі міститься відмова  ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я. Більш того на відеозаписі зафіксовано пояснення  ОСОБА_1 відповідно до яких останній повідомив працівникам поліції про факт вживання ним наркотичних або психотропних речовин. 

Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що дії працівника поліції є правомірними і відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а протокол про адміністративне правопорушення, щодо наявності в діях  ОСОБА_1 порушень вимог 2.5 ПДР України, складений відповідно до вимог чинного законодавства.
Доводи апеляції про відсутність доказів у справі про адміністративне правопорушення, є такими, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
А тому, факт порушення п. 2.5 ПДР - є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та наступає незалежно від того чи особа перебували в стані сп`яніння чи ні, оскільки законодавцем чітко передбачено імперативний обов`язок водія проходження відповідного огляду. 
В матеріалах справи наявні докази, які підтверджують факт керування 
 ОСОБА_1 транспортним засобом - мотоциклом YBR 125, д.н.з. НОМЕР_3 , а також факт відмови від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в умовах закладу охорони здоров`я. 
А тому, вказані дії  ОСОБА_1 утворюють самостійний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. 
В той же час, необхідно зазначити про те, що  ОСОБА_1 мав можливість пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Також, в матеріалах справи наявний відеозапис на підставі якого можливо перевірити правомірність та законність дій працівників поліції, а також відповідність вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції.
Перевіркою інформації, яка зафіксована на диску відеозапису апеляційним судом не було встановлено жодних порушень дій працівників поліції. Порушення порядку огляду також не було встановлено. 
Враховуючи те, що на відеозаписі повно та чітко зафіксовано порядок огляду  ОСОБА_1 апеляційний суд не має сумнівів стосовно обставин правопорушення викладених у протоколі.

Доводи сторони про безпідставність зупинки транспортного засобу судом не можуть бути враховані з таких підстав.
Як вбачається із матеріалів справи  ОСОБА_1 керував транспортним засобом в періоді дії комендантської годи. 
Закон України «Про правовий режим воєнного стану» дійсно дозволяє тимчасово запроваджувати окремі обмеження в комендантську годину. 
Комендантська година запроваджується наказом військової адміністрації.
На період дії комендантської години заборонено перебувати на вулиці та у громадських місцях. Також заборона діє і щодо руху транспорту.
Контролювати дотримання комендантської години мають право так звані комендантські патрулі.
Патрулем можуть бути поліцейські, військові, нац. гвардійці, територіальна оборона — усі вони діють у взаємодії й у межах закону про воєнний стан, Закону України «Про Національну поліцію» та наказів військового командування. 
Таким чином враховуючи те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в періоді дії комендантської годи, у працівників поліції були наявні підстави для зупинки транспортного засобу, що узгоджується з Законом України «Про правовий режим воєнного стану», Законом України «Про Національну поліцію» та наказами військового командування. 
Разом з тим необхідно занити про те, що сама по собі відмова проходити огляд на визначення стану сп`яніння вже є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, що свою чергу повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».
Більш того на відеозаписі зафіксовано пояснення  ОСОБА_1 відповідно до яких останній повідомив працівникам поліції про факт вживання ним наркотичних або психотропних речовин. 

Доводи про те, що ОСОБА_1 мав право відмовитися від проходження огляду є такими, що не знайшли своє підтвердження та спростовуються вимогами п.2.5 Правил дорожнього руху України, якими передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи про те, що огляд ОСОБА_1 повинен був проведений в присутності працівника ВСП, судом не можу бути враховано, оскільки як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідного огляду та не заперечував факт вживання чи наркотичних чи психотропних речовин. Крім того, ОСОБА_1 під час зупинки не виконував обов`язки пов`язані з проходженням військової служби, а тому це не потребувало участі працівників ВСП під час оформлення матеріалів та протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Переглядаючи відеозаписі встановлено, що за своєю суттю вони є безперервними та фактично продовжують один одного. 
Отже, наявний у справі диск з відеозаписом є належними та допустимими доказами. Докази на підтвердження протилежного, в матеріалах справи відсутні.
Необхідно зазначити про те, що ОСОБА_1 та його захисник не оспорюють дійсність даних зафіксовані на відеозаписі, а саме факт керування та факт відмови від проходження огляду, як на місці зупинки так і в умовах закладу охорони здоров`я. 
А тому, враховуючи те, що інформація яка міститься на відеозаписі не оспорюється жодними учасниками справи ні в суді першої та апеляційної інстанції, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що докази, які містяться на диску є достатніми та необхідними для встановлення вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 

Доводи про невідповідність дій працівника поліції вимогам КУпАП не можуть бути враховано, оскільки перевіркою матеріалів справи встановлено, що матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складені у відповідності до вимог КУпАП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
При цьому, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 чітко усвідомлював про складання відносно нього протоколу та про наслідки у разі притягнення його до адміністративної відповідальності, а також мав можливість пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. 

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим. 

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено. 
За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях 
ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, а його винуватість у вчиненні даного правопорушення, підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.
В той же час доводи сторони захисту про призначення покарання без позбавлення права керування судом не може бути враховано оскільки, по перше вказане не передбачене вимогами КПК України, по-друге стороною захисту не надано доказів про існування обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення. 
Сам факт по собі перебування ОСОБА_1 на військовій службі не надає право останньому керувати транспортним засобом як під час проходження військової служби так і у разі надання йому відпустки у цивільному житті. 
Крім того, ОСОБА_1 своїми протиправними діями поставив в значну небезпеку пасажирів транспортного засобу яким керував та інших учасників дорожнього руху.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 
Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В: 

Поновити  ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2025 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду    Р.А. Бондарчук