"09" лютого 2026 р. 
Єдиний унікальний № 371/138/26
Номер провадження № 1-кп/371/193/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого2026 року м. Миронівка 

ЄУН 371/138/26
Номер провадження 1-кп/371/193/26

Миронівський районний суд Київської області в склад :

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12026116220000005, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2026 року, за обвинуваченням: 

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миронівка Київської області, має професійно технічну освіту, не одружений, дітей не має, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , не має судимості в порядку статті 89 КК України,

за частиною першою статті 337 КК України,

У С Т А Н О В И В :

До Миронівського районного суду Київської області, у відповідності до вимог статей 291, 302 КПК України, подано обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 за частиною першою статті 337 КК України з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні. 

Частинами 2, 3 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

За даними обвинувального акта та доданих до нього матеріалів, суд встановив, що ОСОБА_3 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також ті обставини, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Прокурор впевнився у добровільності згоди ОСОБА_3 на розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні.

До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані: письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні; матеріали досудового розслідування, які містять характеризуючі дані щодо обвинуваченого.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні відповідає вимогам статті 302 КПК України і тому підлягає задоволенню.

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням наступних обставин.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військовий облік усіх призовників і військовозобов`язаних ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний і спеціальний.
 
Згідно статті 34 цього закону, персонально-якісний облік військовозобов`язаних передбачає облік відомостей стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних. Ведення персонально-якісного обліку військовозобов`язаних покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Військовий облік поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з урахуванням обсягу та деталізації на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Персонально-якісний військовий облік передбачає облік відомостей стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного військового обліку покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, органи СБУ, відповідні підрозділи розвідувальних органів.

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та зобов`язаним стати на військовий облік відповідно до абзацу 8 пункту 2 частини першої цієї статті, 24 грудня2025 року приблизно о 12 годині 50 хвилин, перебуваючи на відстані 50 метрів від будинку АДРЕСА_2 був належним чином попереджений про кримінальну відповідальність за частиною першою статті 337 КК України, отримав під особистий підпис повістку № 136688 від 24 грудня 2025 року і попередження про виконання вимог військового обліку 24 грудня 2025 року, підписане начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_5 (далі за текстом - ІНФОРМАЦІЯ_3 ), про необхідність прибуття о 08 годині 00 хвилин 25 грудня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 , приміщення якого розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , для оформлення військово-облікових документів та проходження медичного огляду.

ОСОБА_3 24 грудня 2025 року особисто ознайомився із змістом врученого йому попередження, підписаного начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , про необхідність прибуття 25 грудня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтвердив власним підписом. 

Незважаючи на свою обізнаність в обов`язку громадянина України проходити службу в лавах Збройних сил України, ОСОБА_3 , діючи умисно, всупереч вимог статті 65 Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», будучи обізнаним про кримінальну відповідальність за ухилення військовозобов`язаного від військового обліку та належним чином повідомленим про час та місце прибуття за викликом, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, реалізуючи протиправний умисел, спрямований на ухилення від військового обліку, без поважних на те причин не прибув у строк до 25 грудня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_3 , про причини свого неприбуття уповноважених осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 не повідомив, вчинивши таким чином ухилення від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце, це діяння полягає у ухиленні військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та містить склад кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 337 КК України. 

Обвинувачений є винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене.

Судом не встановлено обставин, які у відповідності до статей 36 - 43 КК України виключають кримінальну протиправність вчиненого діяння, а також підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, передбачених статтями 44 - 49 КК України.

Судом також не встановлено обставин, які свідчать про необхідність застосування до обвинуваченого примусових заходів виховного чи медичного характеру, та обставин, які свідчать про те, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення у стані неосудності чи обмеженої осудності.

За приписами статей 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Зважаючи на вказану мету та принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Судом досліджено письмові докази, що характеризують обвинуваченого.

ОСОБА_3 не перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , по мобілізації та за контрактом не призивався, за місцем проживання характеризується як такий, щодо якого компроментуючі матеріали відсутні, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, раніше засуджувався за вчинення кримінального правопорушення, судимість погашена. 

Такі фактичні обставини підтверджуються даними довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 № 3/90 від 08 січня 2026 року, характеристики Миронівської міської ради від 07 січня 2026 року, довідок КНП «Миронівська опорна багатопрофільна лікарня» від 06 січня 2026 року, вимоги УІАП та координації поліції «102» ГУНП в Київській області від 05 січня 2026 року.

За змістом обвинувального акта обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

На підставі частини першої статті 66 КК України суд вважає можливим визнати щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, що пом`якшує покарання за скоєне.

Обставин, передбачених частиною першою статті 67 КК України, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Згідно з правилами частини другої статті 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

За частиною першою статті 337 КК України ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки карається штрафом від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до одного року.

При призначенні покарання обвинуваченому судом враховується, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України є кримінальним проступком, характеризується позитивно, наявна обставина, що пом`якшує покарання.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити у виді штрафу. Таке покарання суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення іншого виду покарання суд не вбачає.

Підстави для вирішення питань про процесуальні витрати, заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує, керуючись правилами статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 370, 374, 381,382, 394, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В : 

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 337 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Штраф підлягає сплаті на розрахунковий рахунок (IBAN) UA628999980313080106000010748, код ЄДРПОУ 37955989, МФО 899998, отримувач коштів ГУК у Київ.обл/Миронівська міс/21081100, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.).

Керуючись правилами статті 100 КПК України, після набрання вироком чинності вирішити долю речового доказу: 

Цифровий носій інформації-оптичний DVD-R диск «HP» із написом «24.12.2025- ОСОБА_3 », що містить цифровий відео файл «00000_00000020251224125337_0004А» розміром 530 МБ тривалістю 09 хвилин 02 секунди – залишити в матеріалах судового провадження. 

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 днів з моменту його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, згідно з якими вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя   ОСОБА_1