ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/22/26 Справа № 698/310/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Баранов О. І.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року  Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А., розглянувши апеляційну правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Калинопільського районного суду Черкаської області від 29 липня 2025 року, якою - 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватного підприємця, який проживає АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 605 грн. 60 коп.
в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 15.04.2025 року о 21 годині 02 хвилини, по вул. Соборній-Ходюка в селищі Калинопіль, Звенигородського району, Черкаської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen ID 4 Crooz» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 не виконав законну вимогу працівника поліції про зупинку подану за допомогою проблескових маячків синього та червоного кольору та гучномовця, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху України.
15.04.2025 року о 21 годині 02 хвилини, по вул. Соборній-Ходюка в селищі Калинопіль, Звенигородського району, Черкаської області, водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Volkswagen ID 4 Crooz» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та за наявності ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, з фіксацією відмови на нагрудний портативний реєстратор «Б812271170 000001». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Калинопільського районного суду Черкаської області від 29 липня 2025 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить: 
Скасувати постанову Калинопільського районного суду від 29.07.2025р. про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Вважає, дану постанову суду першої інстанції передчасною, оскільки не враховані та не досліджені всі обставини справи.
Вказує, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення правового спору.
Під час розгляду вказаної адміністративної справи судом було проігноровано його позицію, що я не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.
Судом першої інстанції в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обгрутнованість апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Правопорушник ОСОБА_1 та його захисник в судове засідання суду апеляційної інстанції неодноразово не з`являвся (3 рази), про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (у всіх трьох випадках).
При цьому нез`являючись в судові засідання на протязі більше ніж чотирьох місяців, ОСОБА_1 та його захисник подавали клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з різними обставинами. 
30.01.2026 року захисник в інтересах ОСОБА_1 було подано чергове клопотання про відкладення судового засідання з посиланням на стан здоров`я ОСОБА_1 та перебування останнього на стаціонарному лікуванні в комунальному закладу «Звенигородська БЛІЛ», однак підтверджуючих документів суду не надано.
В судовому засіданні 30.01.2026 року дане клопотання було розглянуто та за результатами розгляду якого було прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання (без видалення до нарадчої кімнати).
Розглядаючи справу у відсутність ОСОБА_1 та його захисника суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст.. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється протягом 20 днів з дня надходження справи до суду, при цьому справа надійшла до апеляційного суду 11.08.2025 року і таким чином знаходиться в суді 173 дні.
Процесуальну поведінку ОСОБА_1 та його захисника з приводу постійного, неодноразового відкладення справи, суд апеляційної інстанції розцінює, як зловживання своїми правами, з метою затягнути судовий розгляд на невизначений час.
Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Таким чином аналіз даної норми Закону, дозволяє апеляційному суду зробити висновок, що у даному випадку явка ОСОБА_1 та його захисника в суді апеляційної інстанції при розгляді його скарги не є обов`язковою, не перешкоджає розгляду справи та ухваленню судового рішення і в даному випадку його права не порушені.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вважаю, що зазначена постанова судді є законною та обґрунтованою.
Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, та прийняв обґрунтоване рішення щодо доведеності вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, 15.04.2025 року о 21 годині 02 хвилини, по вул. Соборній-Ходюка в селищі Калинопіль, Звенигородського району, Черкаської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen ID 4 Crooz» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 не виконав законну вимогу працівника поліції про зупинку подану за допомогою проблескових маячків синього та червоного кольору та гучномовця, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху України.
Крім того, 15.04.2025 року о 21 годині 02 хвилини, по вул. Соборній-Ходюка в селищі Калинопіль, Звенигородського району, Черкаської області, водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Volkswagen ID 4 Crooz» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та за наявності ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, з фіксацією відмови на нагрудний портативний реєстратор «Б812271170 000001». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:
- даними протоколу про адміністративне порушення ЕПР 1 № 301667 від 15.04.2025 року, де зазначено, що 15.04.2025 року о 21 годині 02 хвилини, по вул. Соборній-Ходюка в селищі Калинопіль, Звенигородського району, Черкаської області, водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Volkswagen ID 4 Crooz» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та за наявності ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, з фіксацією відмови на нагрудний портативний реєстратор «Б812271170 000001». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.1);
- даними протоколу про адміністративне порушення ЕПР 1 № 301686 від 15.04.2025 року, де зазначено, що 15.04.2025 року о 21 годині 02 хвилини, по вул. Соборній-Ходюка в селищі Калинопіль, Звенигородського району, Черкаської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen ID 4 Crooz» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 не виконав законну вимогу працівника поліції про зупинку подану за допомогою проблескових маячків синього та червоного кольору та гучномовця, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху України.(а.с.2);
- даними акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, щодо ОСОБА_1 , де зазначено, що він мав ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився.(а.с.4);
- даними направлення на огляд водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «Катеринопільська БПЛ» гр. ОСОБА_1 , від 15.04.2025 року, де зазначено, що останній мав ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, не чітка вимова, не стійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився.(а.с.5);
- даними акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №12 від 15.04.2025 року, де зазначено, що ОСОБА_1 мав роздратований стан, та від здачі біологічного матеріалу для дослідження стану сп`яніння відмовився.(а.с.6);
- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, щодо гр. ОСОБА_1 (а.с.10-13).
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, відмову від проходження освідування у встановленому законом порядку та не звільняють його від відповідальності за скоєне.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованим та спростовуються матеріалами справи.
Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР 1 № 301667 від 15.04.2025 року, даними акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, щодо ОСОБА_1 , даними направлення на огляд водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «Катеринопільська БПЛ» гр. ОСОБА_1 , від 15.04.2025 року, даними акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №12 від 15.04.2025 року, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, щодо гр. ОСОБА_1 . 
Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Так, за ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що питання встановлення наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія транспортного засобу, відноситься виключно до компетенції поліцейського. 
Згідно з п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є:
- запах алкоголю з порожнини рота;
- порушення координації рухів;
- порушення мови;
- виражене тремтіння пальців рук;
- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
- поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що підставою для зупинки автомобіля, яким керував водій ОСОБА_1 є порушення правил проїзду кругового перехрестя в селищі Калинопіль. Також вбачається, що водій не реагує на подачу спеціальних світлових та звукових сигналів працівниками поліції, а навпаки намагається втекти, що призводить до переслідування водія працівниками поліції. Після зупинки та залишення власного автомобіля поруч з місцем проживання водій ОСОБА_1 намагається ввести працівників поліції в оману, стверджуючи, що він не керував автомобілем. На зауваження працівника поліції щодо наявності ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) висловлює категоричне заперечення. Отримавши, від працівника поліції неодноразове роз`яснення порядку проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі, а також щодо наслідків відмови від проходження такого огляду, водій ОСОБА_1 відмовляється від проходження такого огляду.
Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апелянта, про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, є необґрунтованими.
Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що обгрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП. настали в момент його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Будь-яких даних, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується вказаними вище доказами, суду не надано.
Інші доводи апелянта щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення спростовуються дослідженими в судових засіданнях доказами у справі, та спрямовані на уникнення відповідальності.
За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими у судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вищевказаного висновку. Доказів на спростування даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.
При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 29.07.2025 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Калинопільського районного суду Черкаської області від 29 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок