Номер провадження: 22-ц/813/4453/26 
Справа № 497/1721/17
Головуючий у першій інстанції Кодінцева С. В.
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.01.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кострицького В.В.,
суддів: Назарової М.В., Лозко Ю.П.,
за участю секретаря Булацевської Я.В.,
учасники справи:
заявник – ОСОБА_1 
представник заявника – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Цоєвої Вікторії Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 18 червня 2025 року, постановлену у складі судді Кодінцевої С.В., у приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Болградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту родинних відносин,-
установив:
Короткий зміст заяви.
26 грудня 2027 року рішенням Болградського районного суду Одеської області по справі № 497/1721/17 заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Болградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту родинних відносин – задоволено.
Встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Болград Одеської області, є донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Болград Одеської області, за національністю болгарина, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Болград, Одеської області.
22.05.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення даного рішення суду.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 стверджує, що в її свідоцтві про народження в графі «Батько» не було вказано жодної особи, а був просто прочерк, також і в актовому записі про її народження в графі «Батько» відомості були відсутні.
На даний час законодавство, щодо вказування батька дитини при народженні, змінилося (якщо порівняти з роком її народження) у тій частині, що батько вказується обов`язково. А саме, якщо батьки не перебувають у шлюбі, у випадках відсутності заяви батька, спільної заяви батьків або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері. Ім`я та по батькові батька записується за її вказівкою (стаття 135 Сімейного кодексу України).
Заявник вважає, що вона теж має право на вказування батька у її свідоцтві про народження, тим більше що його батьківство відносно неї встановлено вищевказаним рішенням суду.
Але, при її зверненні до Болградського РАГСу, їй було відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження, оскільки в рішенні суду не вказано, що при виконанні рішення суду мається на увазі внесення змін до актового запису про її народження і вказування її батька в свідоцтві про народження.
На думку заявника, при її зверненні до суду у 2017 році вона вважала, що визнання її батьком ОСОБА_4 , безспірно тягне за собою видачу їй нового свідоцтва про народження з вказуванням батька, якого суд визнав її батьком.
З цих підстав, заявник просить роз`яснити рішення суду у справі за її заявою про встановлення факту родинних відносин до Болградського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в частині необхідності внесення в актовий запис про її народження відомостей про батька ОСОБА_4 і необхідності надання їй свідоцтва про народження, в якому вказати в графі «Батько» - ОСОБА_4 .
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.
Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 18 червня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення Болградського районного суду Одеської області від 26.12.2017 по цивільній справі №497/1721/17, провадження №2-о/497/76/17 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Болградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту родинних відносин - відмовлено.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначає, що роз`яснення рішення полягає у викладенні судом його змісту у більш доступній, чіткій та конкретизованій формі, при цьому забезпечуючи дотримання принципів «незмінності» змісту рішення та виключно в межах тих питань, які були предметом судового розгляду.
Як вбачається з тексту рішення суду воно є повним, чітким та зрозумілим, ухвалено на підставі наявних в справі №497/1721/17 матеріалів та у чіткій відповідності до вимог заявника, що висувалися останньою в її заяві та не потребує роз`яснення.
Рішення суду про встановлення факту родинних відносин між донькою і батьком не передбачає внесення змін, доповнень в запис акту про народження заявниці ОСОБА_1 ..
Більш того, такі вимоги не були заявлені заявником ОСОБА_1 в заяві від 14.11.2017 в справі №497/1721/17, провадження №2-о/497/76/17, і судом не розглядалися.
Питання, яке ставить заявник у своїй заяві, по суті має на меті зміну резолютивної частини рішення, тобто впливає на зміст судового рішення, а роз`яснення рішення можливе виключно без зміни його суті.
Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про роз`яснення рішення суду.
Доводи апеляційної скарги.
Не погоджуючись з ухвалою суду, адвокат Цоєва В.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу Болградського районного суду від 18 червня 2025 року та прийняти нову ухвалу суду, якою роз`яснити рішення Болградського районного суду від 26.12 2017 у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин до Болградського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в частині необхідності внесення в актовий запис про моє народження відомостей про батька ОСОБА_4 і необхідності надання мені свідоцтва про народження, в якому вказати в графі «Батько» - ОСОБА_4 .
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при зверненні до суду у 2017 році вважали, що визнання батьком ОСОБА_4 - заявника, безспірно тягне за собою видачу їй нового свідоцтва про народження з вказуванням батька, якого суд визнав її батьком.
Для заявника є досить принизливим той факт, що у її свідоцтві про народження просто прочерк без вказування батька. Вважає, що це порушує її особисті немайнові права, а саме право на ім`я передбачене ст. 294 Цивільного кодексу України.
При винесенні ухвали про відмову мені у роз`ясненні рішення суду Болградський районний суд вказує на те, що суд дотримується принципів «незмінності» змісту рішення. Однак, заявник не просила суд змінювати зміст рішення, а роз`яснити рішення для можливості його виконати. Тобто, роз`яснити органам РАГСу, що винесене рішення не суперечить внесенню змін до запису про моє народження, а напроти, є підставою для саме такого виконання РАГСом встановленого судом факту.
В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року у справі № 233/3676/19 (провадження № 14-65 с20) вказано, що "необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення".
Отже, заявник фактично не може виконати судове рішення, яким встановлено що ОСОБА_4 є її батьком, тобто немає підстав внести у запис акту про її народження відомостей про батька і немає підстав надати їй нове свідоцтво про народження вже з вказанням батька.
Вважає, що в ухвалі Болградського районного суду, яку оскаржує, мається надмірне зосередження на дотриманні формальних вимог процесуального законодавства, іноді на шкоду справедливому, послідовному і результативному вирішенню справи по суті.
Також, Європейським судом з прав людини зазначено, що "надмірний формалізм" може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справах "Zubac v. Croatia", "Beles and Others v. the Czech Republic", №47273/99, п. 50-51 та 69, та "Walchli v. France", № 35787/03, п. 29).
Щодо явки сторін.
Сторони належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, однак до судового засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду відповідно до ст. 372 ЦПК України.
Позиція апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали в межах заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить наступного.
Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).
Колегією суддів встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26 грудня 2027 року рішенням Болградського районного суду Одеської області по справі № 497/1721/17 заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Болградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту родинних відносин – задоволено.
Встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Болград Одеської області, є донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Болград Одеської області, за національністю болгарина, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Болград, Одеської області.
22.05.2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення даного рішення суду (а.с.1).
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 стверджує, що в її свідоцтві про народження в графі «Батько» не було вказано жодної особи, а був просто прочерк, також і в актовому записі про її народження в графі «Батько» відомості були відсутні.
На даний час законодавство, щодо вказування батька дитини при народженні, змінилося (якщо порівняти з роком її народження) у тій частині, що батько вказується обов`язково. А саме, якщо батьки не перебувають у шлюбі, у випадках відсутності заяви батька, спільної заяви батьків або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері. Ім`я та по батькові батька записується за її вказівкою (стаття 135 Сімейного кодексу України).
Заявник вважає, що вона теж має право на вказування батька у її свідоцтві про народження, тим більше що його батьківство відносно неї встановлено вищевказаним рішенням суду.
Але, при її зверненні до Болградського РАГСу, їй було відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження, оскільки в рішенні суду не вказано, що при виконанні рішення суду мається на увазі внесення змін до актового запису про її народження і вказування її батька в свідоцтві про народження.
На думку заявника, при її зверненні до суду у 2017 році вона вважала, що визнання її батьком ОСОБА_4 , безспірно тягне за собою видачу їй нового свідоцтва про народження з вказуванням батька, якого суд визнав її батьком.
З цих підстав, заявник просить роз`яснити рішення суду у справі за її заявою про встановлення факту родинних відносин до Болградського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в частині необхідності внесення в актовий запис про її народження відомостей про батька ОСОБА_4 і необхідності надання їй свідоцтва про народження, в якому вказати в графі «Батько» - ОСОБА_4 .
Суд першої інстанції відмовивши у задоволенні вказаної заяви зазначив, що роз`яснення рішення полягає у викладенні судом його змісту у більш доступній, чіткій та конкретизованій формі, при цьому забезпечуючи дотримання принципів «незмінності» змісту рішення та виключно в межах тих питань, які були предметом судового розгляду.
Як вбачається з тексту рішення суду воно є повним, чітким та зрозумілим, ухвалено на підставі наявних в справі №497/1721/17 матеріалів та у чіткій відповідності до вимог заявника, що висувалися останньою в її заяві та не потребує роз`яснення.
Рішення суду про встановлення факту родинних відносин між донькою і батьком не передбачає внесення змін, доповнень в запис акту про народження заявниці ОСОБА_1 ..
Більш того, такі вимоги не були заявлені заявником ОСОБА_1 в заяві від 14.11.2017 в справі №497/1721/17, провадження №2-о/497/76/17, і судом не розглядалися.
Питання, яке ставить заявник у своїй заяві, по суті має на меті зміну резолютивної частини рішення, тобто впливає на зміст судового рішення, а роз`яснення рішення можливе виключно без зміни його суті.
Судова колегія погоджується з проаналізованими судом першої інстанції рішенням, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що стороною заявника не доведено тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому заявлені вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на таке.
Згідно ч. 3 ст. 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.
Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.
Виходячи з цієї норми закону, роз`яснення рішення суду це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту.
Роз`яснення рішення є засобом виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового рішення. Таким чином, суд роз`яснює суть судового рішення, якщо воно є незрозумілим для суб`єкта, якому надано право звернення за відповідним роз`ясненням. Між тим, необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.
Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.
Отже, роз`яснення рішення полягає у викладенні судом його змісту у більш доступній, чіткій та конкретизованій формі, при цьому забезпечуючи дотримання принципів «незмінності» змісту рішення та виключно в межах тих питань, які були предметом судового розгляду.
Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно із частиною першою статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.
За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.
У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.
Відповідно до статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду (підпункт 2.16.4 пункту 2.16 розділу ІІ Правил).
Як вбачається з тексту рішення суду воно є повним, чітким та зрозумілим, ухвалено на підставі наявних в справі №497/1721/17 матеріалів та у чіткій відповідності до вимог заявника, що висувалися останньою в її заяві та не потребує роз`яснення.
Вказане рішення суду про встановлення факту родинних відносин між донькою і батьком не містить посилання на внесення змін, доповнень в запис акту про народження заявниці ОСОБА_1 ..
Більш того, такі вимоги не були заявлені заявником ОСОБА_1 в заяві від 14.11.2017 року в справі №497/1721/17, провадження №2-о/497/76/17, і судом не розглядалися.
Питання, яке ставить заявник у своїй заяві, по суті має на меті зміну резолютивної частини рішення, тобто впливає на зміст судового рішення, а роз`яснення рішення можливе виключно без зміни його суті.
Довід апеляційної скарги, що заявниця вважала, що встановлення факту родинних відносин автоматично тягне видачу нового свідоцтва про народження є суб`єктивним уявленням заявника, та не має правового значення для оцінки законності судового рішення.
Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що у заяві від 14.11.2017 не містилося вимог про внесення змін до актового запису, про зобов`язання органу ДРАЦС, відповідно, ці питання не були предметом судового розгляду та не могли бути вирішені судом.
Помилка у виборі способу судового захисту не може бути усунута шляхом роз`яснення рішення.
Посилання скаржника, що наявність прочерку в графі «батько» порушує особисті немайнові права є недоречним при розгляді вказаного питання.
Суд першої інстанції не заперечував можливість захисту особистих немайнових прав, але обґрунтовано зазначив предметом розгляду не була справа про захист особистих немайнових прав, про внесення змін до актового запису.
Роз`яснення рішення не є способом захисту права на ім`я та не може підміняти собою новий позов або нове провадження.
Порушення особистих немайнових прав (якщо воно має місце) підлягає захисту в іншому, належному процесуальному порядку, а не шляхом роз`яснення рішення в окремому провадженні.
Щодо твердження, що заявниця не просила змінити рішення, а лише роз`яснити його для виконання, суд зазначає наступне.
Суд першої інстанції правильно оцінив зміст заяви, а не її назву. Фактично заявниця просила роз`яснити, що рішення є підставою для внесення змін до актового запису та зобов`язує орган ДРАЦС видати нове свідоцтво.
Проте, вказані вимоги додають нові правові наслідки, яких немає в резолютивній частині породжує новий обов`язок для ДРАЦС, тобто змінює зміст і спосіб виконання рішення, а це прямо заборонено ч. 1, 2 ст. 271 ЦПК України.
Посилання на ухвалу ВП ВС від 06.10.2020 (№ 233/3676/19) є недоречним, оскільки Велика Палата ВС зазначила, що роз`яснення можливе, коли резолютивна частина нечітка або двозначна та існує ризик неправильного виконання, проте у справі що розглядається резолютивна частина є чіткою, однозначною і зрозумілою, не містить суперечностей, а рішення не передбачає виконання в примусовому порядку та не адресоване ДРАЦС як суб`єкту виконання.
Неможливість використання рішення заявником для досягнення бажаного результату не може бути підставою для його роз`яснення у розумінні ст. 271 ЦПК України.
Рішення про встановлення факту родинних відносин не є таким, що підлягає виконанню у виконавчому провадженні, а його функція декларативна, а не зобов`язальна, підтвердження юридичного факту.
Щодо посилання на «надмірний формалізм» та практику ЄСПЛ, апеляційний суд не приймає, оскільки заявниці не відмовлено у доступі до суду, її заява прийнята, розглянута, мотивовано вирішена.
Дотримання вимог ст. 271 ЦПК України не є надмірним формалізмом, а є виконанням принципу правової визначеності.
Крім того, матеріали справи не містять підтвердження того, що заявниця фактично зверталась до органів ДРАЦСу та чи їй було відмовлено.
Суд першої інстанції правильно застосував ст. 271 ЦПК України, не вийшов за межі повноважень, обґрунтовано відмовив у роз`ясненні.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з правовими наслідками рішення, фактично спрямовані на зміну його змісту.
Підстав для скасування ухвали немає.
За таких обставин колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення, з мотивів наведених у скарзі.
У відповідності ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382–384 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу адвоката Цоєвої Вікторії Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 18 червня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий суддя       В.В. Кострицький

Судді          М.В. Назарова

Ю.П. Лозко