КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 375/452/25 Головуючий в суді І інстанції Антипенко В.П.
Провадження № 33/824/5421/2025 Головуючий в суді ІІ інстанції Сушко Л.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 25 березня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 237184 від 03 лютого 2025 року вбачається, що 03 лютого 2025 року о 09 год. 23 хв. в с-щі. Рокитне, вул. Ігора Зінича, буд. 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою приладу «Драгер» ARND 0045, тест 874, результат огляду склав 0,34 проміле, водій з результатом погодився, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 25 березня 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн 60 коп..
Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, 22 жовтня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі.
Крім того, одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 заявив клопотання, в якому просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 25 березня 2025 року, посилаючись на те, що 03.06.2025 року було винесено постанову суду апеляційної інстанції про повернення матеріалів даного провадження до суду першої інстанції, однак жодного разу його не було повідомлено про надходження матеріалів справи до суду першої інстанції з Київського апеляційного суду
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та адвоката Хіцької К.Г., апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню особі, яка її подала, з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було прийнято судом 25 березня 2025 року. Строк на апеляційне оскарження обраховується з дня винесення постанови, а тому останнім днем на апеляційне оскарження постанови є 04 квітня 2025 року.
В своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте можливість суду щодо поновлення строку не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»). При визначенні наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особі вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.
Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).
ОСОБА_1 , будучи самостійним суб`єктом оскарження, не скористався своїм правом на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції в строки, що визначені чинним законодавством та, зважаючи на відсутність перешкод для реалізації такого права, пропустив такий строк без поважних причин.
Доводи клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги про те, що жодного разу його не було повідомлено про надходження матеріалів справи до суду першої інстанції з Київського апеляційного суду, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що первинну апеляційну скаргу на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 25 березня 2025 року було подано адвокатом Хіцькою К.Г. в інтересах ОСОБА_1 01 квітня 2025 року (а.с. 32-34). Постановою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року вищевказану апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала, оскільки адвокатом Хіцькою К.Г. не було надано належних документів на підтвердження своїх повноважень у Київському апеляційному суду в інтересах ОСОБА_1 , а саме витягу з договору про надання правничої допомоги (а.с. 39).
Супровідним листом від 15 квітня 2025 року постанову Київського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року було доставлено 21 квітня 2025 року адвокату Хіцькій К.Г., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на її електронну адресу, зазначену у апеляційній скарзі, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 40, 57).
Також ОСОБА_1 22 квітня 2025 року було отримано вищезазначену постанову суду апеляційної інстанції, яка була надіслана поштовим відправленням на його поштову адресу: 09601, смт. Рокитне, вул. Вокзальна, буд. 73 (а.с. 56).
Крім того з матеріалів справи вбачається, що адвокат Хіцька К.Г. 17 квітня 2025 року ознайомлювалась із матеріалами справи (а.с. 42).
Будучи обізнаною про наявність постанови Київського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року ще 17 квітня 2025 року, адвокат Хіцька К.Г. 15 травня 2025 року поза межами процесуального строку на апеляційне оскарження, вдруге подала апеляційну скаргу (а.с. 49-52), яка також була повернута постановою Київського апеляційного суду від 03 червня 2025 року особі, яка її подала, у зв`язку з ненаданням належних документів на підтвердження своїх повноважень у Київському апеляційному суду в інтересах ОСОБА_1 (а.с. 58-59).
Постанова Київського апеляційного суду від 03 червня 2025 року була отримана електронною поштою адвокатом Хіцькою К.Г. 05 червня 2025 року (а.с. 72) та 11 червня 2025 року ОСОБА_1 за допомогою поштового сервісу «Укрпошта» (а.с. 68).
09 червня 2025 року адвокат Хіцька К.Г. втретє звернулась до Київського апеляційного суду в інтересах ОСОБА_1 (а.с. 66-67), однак 07 липня 2025 року зазначену апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала, оскільки останньою вкотре не було долучено належних документів на підтвердження своїх повноважень у Київському апеляційному суду в інтересах ОСОБА_1 (а.с. 73-74).
Адвокат Хіцька К.Г. 08 липня 2025 року отримала постанову суду апеляційної інстанції від 07 липня 2025 року (а.с. 76).
З матеріалів справи вбачається, що 01 вересня 2025 року адвокат Хіцька К.Г., будучи ознайомленою із постановою Київського апеляційного суду від 07 липня 2025 року ще 08 липня 2025 року, вчетверте звернулась до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 (а.с. 85-86). 
Зазначену апеляційну скаргу постановою Київського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року знову було повернуто адвокату Хіцькій К.Г. з аналогічних підстав - у зв`язку з ненаданням належних документів на підтвердження повноважень в інтересах ОСОБА_1 (а.с. 85-86).
26 вересня 2025 року адвокат Хіцька К.Г. ознайомилась із матеріалами справи у Київському апеляційному суді (а.с. 92), а 22 жовтня 2025 року ОСОБА_1 до Київського апеляційного суду було вп`яте подано апеляційну скаргу поза межами процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 25 березня 2025 року.
Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
Київський апеляційний суд враховує ту обставину, що ОСОБА_1 та його захисниця - адвокат Хіцька К.Г. отримували постанови Київського апеляційного суду про повернення попередньо поданих апеляційних скарг, були обізнані про причини їх повернення, однак у визначений законом десятиденний строк, наступні апеляційні скарги не подавали.
Багаторазове подання апеляційних скарг без усунення очевидних недоліків, на які неодноразово звертав увагу суд апеляційної інстанції, свідчить не про наявність об`єктивних перешкод, а про неналежне здійснення процесуальних прав стороною захисту.
При цьому слід зауважити, що розглядаючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд звертає увагу на те, що жодних доказів на підтвердження існування обставин, які були чи об`єктивно є непереборними, і які не залежали від волевиявлення ОСОБА_1 чи які перешкоджали або створювали труднощі, або унеможливлювали своєчасно подати апеляційну скаргу з дня отримання постанови суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції не надано. 
Отже, поважних причин пропуску строку на оскарження постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 25 березня 2025 року судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови ОСОБА_1 слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП повернути апелянту.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 25 березня 2025 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 25 березня 2025 року - повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено «26» грудня 2025 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко