ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
19.01.2026	Справа № 910/10506/25	

Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом Комунального підприємства виконавчого органу київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріновейл ЛТД" 
про стягнення 101425,71 грн.
без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріновейл ЛТД" про стягнення 63 981,08 грн. заборгованості з орендної плати за договором від 03.11.2021 № 3491 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності, 15 142,06 грн. заборгованості з відшкодування податку за користування земельною ділянкою, 15 026,06 грн. пені, 3 783,32 грн. інфляційних втрат, 1 573,76 грн. 3% річних, 1 919,43 грн. штрафу.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).
Дана ухвала суду доставлена відповідачу в його електронний кабінет, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи. Разом із цим, у визначений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.
За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.
Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

03.11.2021 між позивачем (Балансоутримувач), Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Орендодавець) та відповідачем (Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності № 3491.
Місячна орендна плата, визначена за результатами проведення аукціону, становить 3 240,00 грн (три тисячі двісті сорок грн 00 коп.), без ПДВ (пп. 8.1 п. 8 Змінюваних умов Договору). 
Строк договору становить 5 років з дати набрання чинності цим договором (п. 11.1 Змінюваних умов Договору). 
Орендар вступає у строкове платне користування Майном у день підписання акта приймання-передачі Майна. Акт приймання-передачі підписується між Орендарем і Балансоутримувачем одночасно з підписанням цього договору (п. 2.1 Незмінюваних умов Договору). 
Згідно з п. 2.1 Незмінюваних умов Договору, Балансоутримувач передав, а Орендар прийняв в орендне користування об`єкт оренди, що підтверджується підписаним Балансоутримувачем та Орендарем Актом приймання-передачі нерухомого майна від 03.11.2021 (Додаток №1 до Договору, додається до позовної заяви). 
У п. 3.1 Незмінюваних умов Договору визначено, що орендна плата становить суму, визначену у підпункті 8.1 пункту 8 Змінюваних умов Договору. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. До складу орендної плати не входить, зокрема, компенсація витрат Балансоутримувача за користування земельною ділянкою. Орендар несе ці витрати, зокрема, на підставі виставлених Балансоутримувачем рахунків в порядку, визначеному п. 6.5 Незмінюваних умов Договору.
Орендна плата за січень-грудень року оренди, що настає за роком, на який припадає перший місяць оренди, визначається шляхом коригування орендної плати за перший місяць оренди на річний індекс інфляції року, на який припадає перший місяць оренди. Орендна плата за січень-грудень третього року оренди і кожного наступного календарного року оренди визначається шляхом коригування місячної орендної плати, що сплачувалась у попередньому році, на річний індекс інфляції такого року (п. 3.2 Незмінюваних умов Договору). 
Згідно з п. 3.3. Незмінюваних умов Договору, орендар сплачує орендну плату щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем.
Орендар сплачує орендну плату на підставі підпункту 8.1. пункту 8 Змінюваних умов Договору та пункту 3.2. Незмінюваних умов Договору. Додатково до орендної плати та авансового внеску орендної плати, зазначених у підпункті 8.1 та пункті 9 Змінюваних умов Договору, нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується Орендарем разом з орендною платою та авансовим внеском (п. 3.4 Незмінюваних умов Договору). 
Відповідно до п. 3.7 Незмінюваних умов Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується Балансоутримувачем. 
За змістом п. 4.3 Незмінюваних умов Договору, Майно вважається повернутим з оренди з моменту підписання Балансоутримувачем та Орендарем акта повернення з оренди орендованого Майна. 
Договір набирає чинності в день його підписання сторонами. Строк оренди за цим договором починається з дати підписання акта приймання-передачі і закінчується датою припинення цього договору (п. 12.1 Незмінюваних умов Договору). 
Відповідно до витягу з протоколу засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 20.09.2022 № 19/62 орендарі за договорами оренди комунального майна територіальної громади міста Києва звільняються від орендної плати із 24.02.2022 відповідно до рішення Київської міської ради від 30.03.2022 № 4551/4592 (зі змінами) без прийняття окремого рішення орендодавця та заяви орендаря. 
Рішенням Київської міської ради від 14.12.2023 № 7531/7572 встановлено, що з 01.01.2024 до 31.12.2024 розмір орендної плати за користування комунальним майном територіальної громади міста Києва становить 50 % від визначеної у договорах оренди комунального майна територіальної громади міста Києва. 
Відповідно до рішення Київської міської ради від 05.12.2024 № 424/10232, з 01.01.2025 до 31.12.2025 розмір орендної плати за користування комунальним майном територіальної громади міста Києва становить 75 % від визначеної у договорах оренди комунального майна територіальної громади міста Києва.
Згідно з рішенням Київської міської ради від 30.01.2025 № 21/10488 (опубліковане 07.04.2025) з 01.03.2025 до 31.12.2025 розмір орендної плати за користування комунальним майном територіальної громади міста Києва становить 50 % від визначеної у договорах оренди комунального майна територіальної громади міста Києва.
Рішенням Київської міської ради від 13.09.2022 № 5450/5491 встановлено з 01.03.2022 по 31.05.2022 ставку земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено у розмірі 0 відсотка від їх нормативної грошової оцінки землі. 
Відповідно до положень пп. 69.14. підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПК України, за період з 01.01.2022 до 31.12.2022 не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 01.03.2022 до 31.12.2022 - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 встановлено порядок визначення переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, а також делеговано повноваження затвердження переліку таких територій Міністерству з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій. 
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004 затверджено «Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» (далі - Перелік). 
Відповідно до Переліку, територія міста Києва у період з 24.02.2022 по 30.04.2022 включалася до територій активних бойових дій. 
Згідно з роз`ясненням, розміщеним на офіційному вебсайті Державної податкової служби України (https://tax.gov.ua/media-tsentr/novini/print-677608.html), для цілей справляння плати за землю у 2022 році Наказ № 309 застосовується у частині наявності певної території у Переліку. Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації не враховуються.
Як слідує з оборотно-сальдової відомості, заборгованість відповідача з орендної плати за Договором за період з 01.01.2022 по 30.06.2025 становить 63 981,08 грн. з ПДВ (з урахуванням часткової оплати 259,20 грн.), заборгованість відповідача з відшкодування податку за користування земельною ділянкою за Договором за період з 03.11.2021 по 30.06.2025 становить 15 142,06 грн. з ПДВ.
Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1. ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Відповідно до ч. 3. ст. 759 ЦК України особливості найму (оренди) державного і комунального майна встановлюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна".
У частині 1 статті 762 ЦК України вказано, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Положення статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачають, що орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.
Матеріали справи доказів внесення відповідачем орендної плати за договором за період з 01.01.2022 по 30.06.2025 та відшкодування податку за користування земельною ділянкою за період з 03.11.2021 по 30.06.2025 не містять.
При цьому, позивачем направлялися відповідачу для підписання акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за спірний період, на підтвердження чого до матеріалів справи надано супровідні листи, списки згрупованих відправлень та службові чеки АТ «Укрпошта».
У свою чергу, відповідачем на спростування зазначених обставин жодних доказів або контррозрахунку боргу не надано. 
Також, матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем майна з оренди в спірний позовний період.
Ураховуючи викладене, оскільки сума боргу відповідача з орендної плати становить 63 981,08 грн. та 15 142,06 грн. з відшкодування податку за користування земельною ділянкою, що підтверджено належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача вказаних сум боргу, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.
Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 15 026,06 грн. пені, 3 783,32 грн. інфляційних втрат, 1 573,76 грн. 3% річних (нараховані за кожен місяць виникнення боргу з орендної плати в межах одного місяця, наростаючим підсумком боргу), а також 1 919,43 грн. штрафу.
Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою. 
За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини 2, 3 статті 549 ЦК України).
Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.
Згідно зі статтями 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.
За змістом п. 3.8 Незмінюваних умов Договору, на суму заборгованості Орендаря зі сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати. Крім того, орендар згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України сплачує інфляційні витрати по заборгованості та 3 % річних від простроченої суми заборгованості. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за ними становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 3 % від суми заборгованості.
Із наданого позивачем розрахунку пені слідує, що останнім не враховано обмеження періоду нарахування пені в шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Проте, оскільки загальний розмір нарахованої позивачем пені не перевищує суми, що розрахована за арифметичним перерахунком суду, вимога про стягнення з відповідача 15 026,06 грн. пені підлягає задоволенню.
Також, підлягають задоволенню вимоги про стягнення 1 919,43 грн. штрафу в розмірі 3 % від суми заборгованості.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.
За арифметичним перерахунком суду з відповідача підлягає стягненню 3 783,32 грн. інфляційних втрат та 1 573,76 грн. 3% річних.
Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріновейл ЛТД" (04074, м. Київ, вул. Сокальська, буд. 4; ідентифікаційний код 41142945) на користь Комунального підприємства виконавчого органу київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, пл. Івана Франка, 5; ідентифікаційний код 40538421) 63 981 (шістдесят три тисячі дев`ятсот вісімдесят одну) грн. 08 коп. заборгованості з орендної плати, 15 142 (п`ятнадцять тисяч сто сорок дві) грн. 06 коп. заборгованості з відшкодування податку за користування земельною ділянкою, 15 026 (п`ятнадцять тисяч двадцять шість) грн. 06 коп. пені, 3 783 (три тисячі сімсот вісімдесят три) грн. 32 коп. інфляційних втрат, 1 573 (одну тисячу п`ятсот сімдесят три) грн. 76 коп. 3% річних, 1 919 (одну тисячу дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 43 коп. штрафу, 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова