Справа № 991/12907/25
Провадження 1-кс/991/13004/25

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22024000000001148 від 12.12.2024,
В С Т А Н О В И В:
До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) ОСОБА_3 , погоджене заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) ОСОБА_6 , про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22024000000001148 від 12.12.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 384 КК України (далі - Кримінальне провадження), в якому детектив просить:
- продовжити строк досудового розслідування у Кримінальному провадженні до дванадцяти місяців, тобто до 18.06.2026 року (далі - Клопотання).
Клопотання мотивовано тим, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у Кримінальному провадженні, зокрема за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України. Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.08.2025 строк досудового розслідування у Кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 18.12.2025 включно. Однак закінчити досудове розслідування у Кримінальному провадженні до вказаного строку не виявляється можливим внаслідок особливої складності Кримінального провадження та необхідності завершення/проведення ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного й неупередженого з`ясування всіх обставин кримінальних правопорушень, що розслідуються в межах Кримінального провадження, а саме: (1) завершити проведення судових експертиз, які, враховуючи відповідні листи експертних установ, неможливо виконати у строк до 90 календарних днів; (2) у разі достатності зібраних матеріалів Кримінального провадження та завершення роботи спеціаліста, планується призначення ще товарознавчої експертизи, зміст дослідження якої на даному етапі досудового розслідування може йому зашкодити; (3) необхідно оформити стенограми допитів вже допитаних осіб та на виконання ухвал слідчих суддів провести ряд допитів свідків за участю сторони захисту. Водночас не вдається за можливе провести допит свідків за участю сторони захисту з огляду на процесуальну поведінку підозрюваного та його захисника. Разом з тим, також необхідно встановити місце проживання та допитати ще чотирьох осіб, яким, за наявною інформацією, можуть бути відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, що розслідується в межах Кримінального провадження; (4) необхідно вилучити у відповідних володільців у порядку тимчасового доступу копії документів, а також здійснити їх огляд; (5) необхідно розсекретити процесуальні документи на підставі яких проводились негласні слідчі (розшукові) дії (далі - НСРД); (6) з урахуванням зібраних доказів визначитись з остаточною правовою кваліфікацією дій підозрюваного та, у випадку наявності законних підстав, вирішити питання щодо повідомлення про нову підозру; (7) визначити роль інших можливих співучасників та, за наявності достатніх доказів, повідомити їм про підозру; (8) у випадку наявності законних підстав виконати вимоги ст. 290 КПК України та прийняти процесуальне рішення у кримінальному провадженні з урахуванням вимог ст. 283 КПК України. 
Детектив вказує, що результати вищезазначених слідчих/процесуальних дій, проведення або завершення яких потребує додаткового часу, мають важливе значення для Кримінального провадження, оскільки за їх результатами можливо отримати відомості щодо обставин, які підлягають доказуванню у Кримінальному провадженні, зокрема щодо кваліфікації дій осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, розміру шкоди, завданої злочином.
Разом з тим, при визначенні додаткового строку необхідно врахувати:
(1) період вчинення кримінальних правопорушень, що розслідуються у межах Кримінального провадження (2015-2017), що створює необхідність у комбінованому підході у відшуканні джерел доказування та проведення слідчих (розшукових), у тому числі НСРД;
(2) тривалість та складність вже призначених судових експертиз, а також необхідність призначення додаткових судових експертиз, зокрема товарознавчої; 
(3) процесуальну поведінку сторони захисту, яка, зокрема полягає у зловживанні процесуальними правами, оскільки захисник ОСОБА_5 не прибуває на виклики детектива, що унеможливлює проведення слідчих дій за участю підозрюваного ОСОБА_4 , у тому числі проведення допиту свідків за участю сторони захисту;
(4) введення з 24.02.2022 на території України воєнного стану, що супроводжується ракетними обстрілами території України, що перешкоджає проведенню/завершенню слідчих та процесуальних дій.
Таким чином, з огляду на обсяг та специфіку слідчих/процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування, кількість осіб, діяльність яких перевіряється шляхом проведення вказаних слідчих/процесуальних дій, тяжкість розслідуваних злочинів, складність Кримінального провадження, додатковий строк, достатній для потреб досудового розслідування, складає дванадцять місяців з дня повідомлення ОСОБА_4 про підозру.
У судовому засіданні детектив НАБУ ОСОБА_3 підтримав Клопотання з викладених у ньому підстав та просив задовольнити в повному обсязі.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення Клопотання, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість та невідповідність вимогам ст. 295-1 КПК України. Захисник долучив до матеріалів Клопотання письмові заперечення з додатками (Вх. № 59461/25 від 18.12.2025), у яких зазначено:
(1) оскільки Кримінальне провадження виділене з кримінального провадження № 52017000000000752 від 03.11.2017 (далі - КП 752), враховуючи положення ч. 7 ст. 217 КПК України, то днем початку досудового розслідування у Кримінальному провадженні слід вважати 03.11.2017 (дату внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 52017000000000752). Крім того, стороною обвинувачення не надано жодних доказів на підтвердження дотримання строків у кримінальному провадженні №52017000000000752, що унеможливлює встановлення законності виділення 12.12.2024 Кримінального провадження та продовження у ньому строків досудового розслідування;
(2) у Клопотанні не зазначені причини, які перешкоджали закінчити проведення слідчих/процесуальних дій під час досудового розслідування кримінального провадження №52017000000000752, з якого виділено Кримінальне провадження;
(3) у Клопотанні не зазначені причини, які перешкоджали провести/закінчити проведення слідчих/процесуальних дій протягом шести місяців досудового розслідування у Кримінальному провадженні. Зокрема, постанови про призначення деяких експертиз виносились за день/пару днів до подання попереднього клопотання про продовження строку досудового розслідування у Кримінальному провадженні (до шести місяців). Стороною обвинувачення не наведено жодних об`єктивних причин неможливості призначення та проведення вказаних експертиз раніше, враховуючи той факт, що об`єкти дослідження були відомі органу досудового розслідування до моменту їх призначення. Посилання сторони обвинувачення на листи експертних установ щодо неможливості виконання експертиз у строк до 90 календарних днів не можуть бути підставою для продовження строку досудового розслідування, оскільки перевантаженість експертних установ є загальновідомою обставиною, а за такого орган досудового розслідування мав завчасно спланувати та вчасно призначити відповідні експертизи. При цьому, детективом призначено значну кількість однотипних комплексних психолого-лінгвістичних експертиз, об`єактами яких є мовлення одних і тих самих осіб. Водночас, ухвалами слідчих суддів Вищого антикорупційного суду зобов`язано детективів НАБУ допитати за участю сторони захисту ряд свідків, у тому числі тих, мовлення яких визначене об`єктом призначених психолого-лінгвістичних експертиз. Таким чином, сторона обвинувачення мала можливість отримати необхідну інформацію шляхом безпосереднього допиту вказаних осіб. Разом з тим, за весь період досудового розслідування з дня повідомлення ОСОБА_4 про підозру (за шість місяців), стороною обвинувачення не проводилось жодних слідчих/процесуальних дій за участю ОСОБА_4 , окрім як за його клопотанням або ж вручення йому процесуальних документів. На думку захисника, сторона обвинувачення ухиляється від виконання ухвал слідчих суддів Вищого антикорупційного суду, якими детектива НАБУ зобов`язано допитати ряд свідків у Кримінальному провадженні за участю сторони захисту. При цьому матеріали Клопотання не містять повісток про виклик зазначених свідків для допиту, а жодного допиту, призначеного детективом, сторона захисту не переносила. З приводу оформлення стенограм допитів захисник зазначає, що враховуючи числений склад групи детективів у даному Кримінальному провадженні (34 детективів/слідчих), сторона обвинувачення має реальну можливість виготовити вказані стенограми у стислі строки, як вже це зробила сторона захисту. Всі інші слідчі/процесуальні дії, про які зазначає детектив у Клопотанні, є аналогічними до тих, які містились у попередньому клопотанні про продовження строку досудового розслідування (до шести місяців);
(3) ОСОБА_4 не набув статусу підозрюваного у Кримінальному провадженні, оскільки складання, погодження, підписання та вручення повідомлення про підозру відбулося неуповноваженою особою на підставі доказів, зібраних органом, який не мав на це процесуальних повноважень;
(4) підозра є необґрунтованою, оскільки відсутній склад кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_4 , а також обставини, викладені у повідомленні йому про підозру, не підтверджуються зібраними стороною обвинувачення доказами. Зокрема, матеріалами Кримінального провадження не підтверджено факт отримання ОСОБА_4 вказівок «вищого політичного керівництва». Показання свідків, які були допитані у межах Кримінального провадження, спростовують факт надання ОСОБА_4 їм вказівок щодо прийняття рішення по справі № 14/312. ОСОБА_4 не був членом групи осіб, які вчиняли злочин за попередньою змовою, оскільки у самому тексті повідомлення йому про підозру зазначено, що він «не був обізнаний про діяльність організованої групи» та «не був знайомий з її учасниками». Відсутні докази на підтвердження наявності у ОСОБА_4 мотиву на заволодіння майном, зокрема щодо його кар`єрного просування тощо. Крім того, державі не завдано жодної шкоди, оскільки нафтопродуктопровід «Самара-Західний напрямок» ніколи не вибував з державної власності, що підтверджується судовими рішеннями. Разом з тим, ОСОБА_4 , будучи Головою Вищого господарського суду України, а згодом Головою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, не мав повноважень та механізмів впливу на суддів та розгляд конкретних судових справ. Також, отримано відповіді на адвокатські запити сторони захисту щодо можливості здійснення впливу ОСОБА_4 , зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_4 не втручався у процес здійснення суддями правосуддя. Крім того, обставини, викладені у повідомленні ОСОБА_4 про підозру, спростовуються і звітом поліграфічного дослідження від 17.05.2025.
Слідчий суддя, дослідивши зміст Клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення учасників Кримінального провадження, дійшов таких висновків.
Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ч.1 ст. 5 КПК України).
Згідно положень ч. 1-2 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Частина 3 ст. 28 КПК України встановлює критерії для визначення розумності строків кримінального провадження, якими є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Відповідно до ч. 3 ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу: 
1) до трьох місяців - керівником окружної прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора; 
2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора; 
3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із Генеральним прокурором чи його заступниками.
Строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити внаслідок складності провадження, до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців - внаслідок виняткової складності провадження (ч. 4 ст. 294 КПК України).
Так, п. 3 ч. 4 ст. 219 КПК України передбачено, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Згідно ч. 1 ст. 295-1 КПК України, у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку досудового розслідування протягом трьох днів з дня його одержання, але в будь-якому разі до спливу строку досудового розслідування, за участю слідчого або прокурора, а також підозрюваного та його захисника, у разі розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру (ч. 3 ст. 295-1 КПК України).
Враховуючи положення ч. 5 ст. 295-1 КПК України, можна зробити висновок, що крім підстав, передбачених частиною четвертою цієї статті (у разі протиправності та необґрунтованості клопотання про продовження строку досудового розслідування), слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру, якщо слідчий не доведе, що додатковий строк необхідний для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, або для проведення чи завершення проведення експертизи, за умови що ці дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин, а також якщо досліджені під час вирішення цього питання обставини свідчать про відсутність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, яка дала підстави для повідомлення про підозру, та/або підозрюваний причетний до цієї події кримінального правопорушення.
Таким чином, з огляду на зазначені положення закону, слідчому судді під час вирішення питання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні з метою визначення чи є законні підстави для продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, необхідно в межах доводів відповідного клопотання встановити:
1) обставини, які свідчать про наявність або відсутність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, яка дала підстави для повідомлення про підозру ОСОБА_4 та/або обставини, які свідчать про наявність або відсутність достатніх підстав вважати про причетність підозрюваного до цієї події кримінального правопорушення;
2) чи необхідний зазначений у Клопотанні додатковий строк, до якого детектив просить продовжити строк досудового розслідування у даному Кримінальному провадженні, для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, або для проведення чи завершення проведення експертиз в межах даного Кримінального провадження; 
3) чи існують об`єктивні причини, з яких слідчі (розшукові)/процесуальні дії, які необхідно провести або закінчити в межах даного Кримінального провадження, не могли бути здійснені чи завершені раніше, до закінчення строку досудового розслідування у кримінальному провадженні; 
4) обставини, які свідчать про наявність або відсутність достатніх підстав вважати, що клопотання про продовження строку досудового розслідування у даному Кримінальному провадженні є обґрунтованим та не є протиправним.

Зі змісту Клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування, а прокурорами САП - процесуальне керівництво у Кримінальному провадженні.
18.06.2025 першим заступником Генерального прокурора ОСОБА_7 складено та підписано повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України (далі - Повідомлення про підозру) (Т. 3 а. 55-64), вручення якого доручено прокурорам Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , що входять до складу групи прокурорів у Кримінальному провадженні (Т. 3 а. 54).
У наданих запереченнях захисник посилається на закінчення строків досудового розслідування у Кримінальному провадженні, оскільки воно (КП 1148) виділене з КП 752, а враховуючи положення ч. 7 ст. 217 КПК України, днем початку досудового розслідування у Кримінальному провадженні слід вважати 03.11.2017 (дату внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у КП 752).
Днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше (ч. 7 ст. 217 КПК України).
Як вже зазначалось, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину (п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України)
01.01.2024 та станом на момент розгляду слідчим суддею Клопотання набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури» за № 3509-IX від 08.12.2023, відповідно до якого ч. 1 ст. 219 КПК України викладено у новій редакції, та визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження, також виключено ч. 8 ст.615 КПК України та ч. 2 ст. 219 КПК щодо обрахування строку досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня повідомлення особі про підозру.
Пунктом 20-8 розділу XI «Перехідні положення» визначено, що положення ч. 1 ст. 219 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури» застосовуються до всіх кримінальних проваджень, досудове розслідування або судовий розгляд яких не завершено до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури».
Зміни до кримінального процесуального законодавства України можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та/або до законодавства про кримінальну відповідальність, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 3 ст. 1 КПК України).
Відтак положення Закону України №3509-IX від 08.12.2023 є складовою кримінального процесуального законодавства України, які слід застосувати з тією особливістю, які прямо ним визначені.
Судовим розглядом встановлено, що слідчими слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області здійснювалось досудове розслідування, а прокурорами Харківської обласної прокуратури - процесуальне керівництво у кримінальному провадженні КП 752, у якому 23.07.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .
Постановою керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_16 від 23.09.2024 продовжено строк досудового розслідування у КП 752 до трьох місяців, тобто до 23.10.2024 (Т. 3 а. 23-26).
27.09.2024 постановою начальника відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_17 з матеріалів КП 752 виділено в окреме провадження матеріали стосовно підозрюваного ОСОБА_11 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 384, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України з присвоєнням в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 22024220000001049 (далі - КП 1049) (Т. 3 а. 31-33).
02.10.2024 у КП 1049 зупинено досудове розслідування на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, однак 12.12.2024 виникла потреба у проведенні процесуальних дій, у зв`язку з чим досудове розслідування у КП 1049 було відновлено та зупинено у цей же день на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.
Як зазначено в ухвалі слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.08.2025 у справі № 991/7935/25, якою востаннє продовжено строк досудового розслідування у Кримінальному провадженні (Т. 3 а. 78), 12.12.2024 постановою прокурора другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 з матеріалів КП 1049 виділено в окреме провадження, а саме в це Кримінальне провадження №22024000000001148, матеріали досудового розслідування щодо невстановлених осіб за фактами заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою службовим становищем; легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом; зловживання повноваженнями особою, яка надає публічні послуги, а також завідомо неправдивого висновку експерта в суді.
Постановою прокурора другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 від 17.06.2025 матеріали кримінального провадження № 62025000000000590 (далі - КП 0590) за фактом пособництва, у тому числі суддями, у заволодінні Нафтопродуктопроводом (ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України) об`єднано в одне провадження з матеріалами Кримінального провадження під єдиним реєстраційним номером № 22024000000001148 (Кримінального провадження).
З урахуванням вищевикладеного, слідчим суддею на підставі доводів сторін та наданих доказів не встановлено закінчення строків досудового розслідування в КП 1049 та КП 752, оскільки зазначені кримінальні провадження були зупинені. Разом з тим, у КП 0590 на момент об`єднання жодній особі не було повідомлено про підозру.
За такого, після виділення з КП 1049 цього Кримінального провадження (КП 1148), у ньому жодній особі не було повідомлено про підозру, а тому строки досудового розслідування не рахувались відповідно до положень ст. 219 КПК України. Таким чином, строки досудового розслідування у цьому Кримінальному провадженні почали обчислюватись з дня повідомлення про підозру ОСОБА_4 , тобто з 18.06.2025.
За такого, відсутні підстави вважати, що станом на день розгляду Клопотання строки досудового розслідування у Кримінальному провадженні сплили.

Під час судового розгляду стороною обвинувачення доведено, що існують достатні підстави вважати, що сталася подія кримінального правопорушення за таких обставин.
На початку 2015 року (точної дати та місця досудовим розслідування не встановлено) у ОСОБА_11 та інших невстановлених на даний час службових осіб - організаторів протиправної діяльності виник злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння українською частиною нафтопродуктопроводу «Самара - Західний напрямок» (далі - Нафтопродуктопровід) з подальшою легалізацією коштів, одержаних внаслідок протиправного заволодіння цим Нафтопродуктопроводом.
Маючи тісні зв`язки з російськими політичними та бізнес-елітами, у тому числі володільцями нафтопродуктопроводу, зважаючи на розв`язання Російською Федерацією (далі - РФ) збройної агресії проти України у 2014 році, що призвело до погіршення відносин між країнами та ускладнення здійснення господарської діяльності, ОСОБА_11 разом з іншими невстановленими на даний час особами, розробили злочинний план, який полягав у привласненні української частини магістрального Нафтопродуктопроводу, що вже належав державі Україна в особі Фонду державного майна України (далі - ФДМУ) на підставі рішення суду.
Розроблений у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, а також при невстановлених обставинах, але не пізніше початку 2015 року, ОСОБА_11 та іншими невстановленими особами, у тому числі особою, яку у своїх телефонних розмовах ОСОБА_11 називав «ОСОБА_20», «ОСОБА_78», злочинний план складався з таких етапів:
1. проведення переговорів та досягнення домовленостей з громадянами РФ ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та іншими на цей час невстановленими досудовим розслідуванням особами з числа громадян РФ щодо придбання Нафтопродуктопроводу організаторами злочинної схеми;
2. після досягнення домовленостей з власниками Нафтопродуктопроводу отримати вплив та контроль за діяльністю ДП «ПрикарпатЗахідтранс», у тому числі шляхом призначення підконтрольних осіб на керівні посади і виконання службовими особами ДП «ПрикарпатЗахідтранс» вказівок ОСОБА_11 та його співучасників, направлених на заволодіння Нафтопродуктопроводом, шляхом перегляду та скасування рішення Господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 у справі № 14/312, з подальшим формальним продажем цього Нафтопродуктопроводу іноземній компанії, задля приховання злочину і надання йому вигляду господарських відносин;
3. після отримання впливу та контролю за діяльністю ДП «ПрикарпатЗахідтранс» організувати підготовку та подачу представниками ДП «ПрикарпатЗахідтранс», які не були обізнані про злочинний умисел учасників протиправного механізму, до Господарського суду Рівненської області заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 у справі № 14/312;
4. вжити необхідних дій і заходів для позитивного перегляду Господарським судом Рівненської області за нововиявленими обставинами рішення цього ж суду від 22.03.2011 у справі № 14/312, яке набрало законної сили, а також вжиття аналогічних дій з підтриманням такої позиції суддями Рівненського апеляційного господарського суду та Вищого господарського суду України;
5. домовитись з представниками іноземної компанії, які не були обізнані зі злочинними намірами ОСОБА_11 та інших організаторів злочину, для подальшого оформлення переходу права власності на Нафтопродуктопровід до їх компанії, з одночасним влаштуванням на керівні посади ДП «ПрикарпатЗахідтранс» підконтрольних ОСОБА_11 та іншим невстановленим учасникам протиправної діяльності осіб, і надання таким чином вигляду законного правочину вчиненому злочину задля унеможливлення повернення Нафтопродуктопроводу до державної власності;
6. досягнути домовленостей з представниками іноземної компанії, які мали профінансувати інсценовану купівлю Нафтопродуктопроводу шляхом надання кредиту описаній вище іноземній компанії під заставу власних акцій;
7. організувати та забезпечити підписання договору купівлі-продажу іменних бездокументарних акцій між іноземною компанією та Акціонерним товариством «Акционерная компания трубопроводного транспорта нефтепродуктов «Транснефтепродукт» щодо придбання АТ «Юго - Запад транснефтепродукт» (яке, у свою чергу, є засновником та власником ДП «ПрикарпатЗахідтранс»);
8. організувати та забезпечити підписання кредитного договору між покупцем іменних бездокументарних акцій АТ «International Trading Partners AG» та кредитором іноземною компанією;
9. після призначення на керівні посади у ДП «ПрикарпатЗахідтранс» підконтрольних ОСОБА_11 та іншим невстановленим учасникам протиправної діяльності осіб, делегувати їм організацію підготовки та подачі представниками ДП «ПрикарпатЗахідтранс» до Господарського суду Рівненської області клопотання про призначення судової експертизи з одночасним пошуком і досягненням домовленостей з представниками експертної установи про надання відповідей на поставлені перед експертом питання в необхідній для реалізації злочинного умислу редакції;
10. здійснювати контроль та постійну комунікацію з представниками експертної установи під час складення висновку експерта;
11. забезпечити надання представниками експертної установи до Господарського суду Рівненської області неправдивого висновку експерта та на його підставі введення в оману суду;
12. забезпечити ухвалення Господарським судом Рівненської області рішення про відмову у задоволенні позову заступника Генерального прокурора про визнання за державою в особі ФДМУ права власності на частину магістрального Нафтопродуктопроводу, а також вжиття дій з метою підтримання такої позиції суддями Рівненського апеляційного господарського суду та Вищого господарського суду України;
13. організувати легалізацію коштів, отриманих від функціонування Нафтопродуктопроводу, пошук та залучення осіб, які б відповідали за обготівкування та передачу організаторам протиправної діяльності коштів.
Після узгодження вказаного злочинного плану між ОСОБА_11 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, яку у своїх телефонних розмовах ОСОБА_11 називав « ОСОБА_20 », «ОСОБА_78» відбулось розподілення ролей та організації виконання етапів злочинного плану.
Так, на невстановлену досудовим розслідуванням особу, яку у своїх телефонних розмовах ОСОБА_11 називав « ОСОБА_20 », «ОСОБА_78», серед іншого покладалась реалізація таких етапів злочинного плану:
1. вжити необхідних дій і заходів для позитивного перегляду Господарським судом Рівненської області за нововиявленими обставинами рішення цього ж суду від 22.03.2011 у справі № 14/312, яке набрало законної сили, а також вжиття аналогічних дій з підтриманням такої позиції суддями Рівненського апеляційного господарського суду та Вищого господарського суду України;
2. забезпечити ухвалення Господарським судом Рівненської області рішення про відмову у задоволенні позову заступника Генерального прокурора про визнання за державою в особі ФДМУ права власності на частину магістрального Нафтопродуктопроводу, а також вжиття дій з метою підтримання такої позиції суддями Рівненського апеляційного господарського суду та Вищого господарського суду України.
ОСОБА_11 та інша невстановлена службова особа із числа вищого політичного керівництва держави з метою заволодіння чужим майном - українською частиною магістрального Нафтопродуктопроводу на початку 2015 року, точна дата та час слідством не встановлені, через третіх осіб, забезпечили пошук, залучення та участь ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень у складі організованої групи, на що останні погодилися.
Крім того, згідно ролей в організованій злочинній групі та розподілу виконання етапів злочинного плану, невстановлена досудовим розслідуванням особа, яку у своїх телефонних розмовах ОСОБА_11 називав « ОСОБА_20 », «ОСОБА_78», з метою заволодіння чужим майном - українською частиною магістрального Нафтопродуктопроводу на початку 2015 року, точна дата та час слідством не встановлені, залучив громадянина ОСОБА_4 , який із 15.04.2014 року займав посаду голови Вищого господарського суду України, для забезпечення реалізації окремих етапів злочинного плану, на що останній погодився, при цьому не будучи знайомим із іншими учасниками організованої групи та був обізнаним про діяльність організованої групи, діючи виключно на виконання частини злочинного плану, яка була доручена йому організаторами протиправної діяльності, а саме:
1. вжити необхідних дій і заходів для позитивного перегляду Господарським судом Рівненської області за нововиявленими обставинами рішення цього ж суду від 22.03.2011 у справі № 14/312, яке набрало законної сили, а також вжиття аналогічних дій з підтриманням такої позиції суддями Рівненського апеляційного господарського суду та Вищого господарського суду України;
2. забезпечити ухвалення Господарським судом Рівненської області рішення про відмову у задоволенні позову заступника Генерального прокурора про визнання за державою в особі ФДМУ права власності на частину магістрального Нафтопродуктопроводу, а також вжиття дій з метою підтримання такої позиції суддями Рівненського апеляційного господарського суду та Вищого господарського суду України.
Таким чином, ОСОБА_11 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, яку у своїх телефонних розмовах ОСОБА_11 називав «ОСОБА_20», «ОСОБА_78» на початку 2015 року, точна дата та місце у ході досудового розслідування не встановлені, створили та очолили організовану групу, до складу якої увійшли: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_21 , а також інші невстановлені особи. Крім того, для реалізації окремих етапів злочинного плану вказані особи залучили ОСОБА_4 , який не був обізнаним про діяльність організованої групи та не був знайомим іншими учасниками організованої злочинної групи.
Вказана організована група діяла на постійній основі у період з початку 2015 року по березень 2019 року, з розподілом їх функцій, спрямованих на досягнення єдиного злочинного результату, згідно з розробленим та погодженим усіма учасниками планом:
I - II етапи. ОСОБА_11 за невстановлених слідством обставин та у невстановлений час (але не пізніше 18.03.2015) відвідав РФ, де провів зустрічі з ОСОБА_19 (голова правління та президент «Акционерная компания трубопроводного транспорта нефтепродуктов «Транснефтепродукт») та низкою невстановлених слідством осіб, а також досяг домовленостей щодо можливості придбання вищевказаного Нафтопродуктопроводу підконтрольними особами ОСОБА_11 та інших невстановлених організаторів злочинної діяльності, а саме ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . Зважаючи на розв`язання РФ збройної агресії проти України у 2014 році, що призвело до погіршення відносин між країнами та ускладнення ведення господарської діяльності, діючі на той момент власники Нафтопродуктопроводу - представники «Акционерная компания трубопроводного транспорта нефтепродуктов «Транснефтепродукт» погодились на пропозицію ОСОБА_11 щодо продажу Нафтопродуктопроводу.
III етап. 30.03.2015 тодішній директор підприємства ДП «Прикарпатзахідтранс» ОСОБА_22 , який не був обізнаним зі злочинними намірами ОСОБА_11 , але виконуючи вказівки невстановлених на даний час слідством осіб, підписав та подав до Господарського суду Рівненської області заяву про перегляд рішення Господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 у справі № 14/312 за нововиявленими обставинами.
В обґрунтування підстав перегляду рішення господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 у справі № 14/312 за нововиявленими обставинами директор ДП «ПрикарпатЗахідтранс» ОСОБА_22 надав в якості доказу акт АТ «Чорномортранснафта» про списання основних засобів від 05.04.2002 (далі - Акт), згідно з яким НПП «Грозний - Армавір - Трудова» виведено з експлуатації ще у 1992 році, а сам нафтопродуктопровід розкрадено. Про існування вказаного Акту ДП «ПрикарпатЗахідтранс» нібито дізналося лише 10.03.2015 від ВАТ «АК «Транснафтопродукт» (РФ).
IV етап. ОСОБА_11 у невстановлений досудовим розслідуванням час (однак не пізніше 18.03.2015) та невстановленому місці заручився підтримкою та допомогою іншого організатора злочинної діяльності, якого у своїх телефонних розмовах називав «ОСОБА_20», «ОСОБА_78», який, у свою чергу, самостійно, а також через третіх осіб, залучив для реалізації окремих етапів злочинного плану у якості пособника ОСОБА_4 , який на той час займав посаду голови Вищого господарського суду України.
У подальшому ОСОБА_4 , не будучи обізнаним про діяльність організованої групи, однак діючи на виконання окремих етапів злочинного плану, доручених йому організаторами злочинної схеми, до подачі заяви про перегляд рішення Господарського суду Рівненської області за нововиявленими обставинами, у період часу з 17.03.2015 до 31.03.2015, перебуваючи у м. Житомир, достовірно знаючи про відсутність правових підстав для перегляду рішення в справі № 14/312 за нововиявленими обставинами, зловживаючи службовим становищем, використовуючи власний авторитет та посаду голови Вищого господарського суду України, при особистій зустрічі здійснив протиправний адміністративний вплив на голову вказаного суду ОСОБА_23 (який не був обізнаний із злочинними намірами організованої групи), та повідомив останньому про заплановану подачу заяви, наголосивши на необхідності її задоволення судом та подальшого перегляду справи №14/312, окремо зазначивши, що діє на виконання вказівок вищого політичного керівництва держави.
Окрім того, ОСОБА_4 , залучивши голову Рівненського апеляційного господарського суду ОСОБА_24 (який не був обізнаний із злочинними намірами організованої групи), у період часу з 17.03.2015 до 31.03.2015, доручив останньому здійснювати контроль за правильністю виконання ОСОБА_23 поставленого завдання та забезпечити необхідне рішення апеляційного суду, шляхом здійснення протиправного адміністративного впливу, забезпеченого займаною ОСОБА_24 посадою заступника голови Рівненського господарського апеляційного суду, а також можливістю адміністративного впливу на процес проходження кваліфікаційного оцінювання суддями.
Заява про перегляд рішення господарського суду Рівненської області у справі № 14/312 прийнята 31.03.2015 до провадження суддею господарського суду Рівненської області ОСОБА_25 , з якою ОСОБА_4 підтримував особисті дружні відносини. У подальшому, вказана заява призначена до розгляду.
У свою чергу, ОСОБА_25 , не маючи достатніх правових підстав, діючи на виконання протиправних вказівок ОСОБА_4 , 21.04.2015 задовольнила заяву ДП «ПрикарпатЗахідтранс» та скасувала рішення у справі № 14/312.
06.05.2015 ОСОБА_25 призначено експертизу, питання для якої були погоджені ОСОБА_4 у ході телефонної розмови із ОСОБА_23 та зупинила провадження у справі.
24.06.2015 ОСОБА_24 , шляхом протиправного адміністративного впливу на суддів Рівненського апеляційного господарського суду ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , організовано винесення рішення про відмову у задоволенні апеляційної скарги прокурора на рішення ОСОБА_25 від 06.05.2015.
Як наслідок, умисні дії невстановленого досудовим розслідуванням організатора протиправної діяльності, якого називають «ОСОБА_20», «ОСОБА_78», а також ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_24 , а також інших, невстановлених на даний час учасників організованої злочинної групи призвели до того, що Нафтопродуктопровід продовжив протиправно перебувати у володінні АТ «Юго - Запад транснефтепродукт» акціонерної компанії «Акционерная компания трубопроводного транспорта нефтепродуктов «Транснефтепродукт» (РФ).
V - VIII етапи. ОСОБА_11 за посередництва свого бізнес-партнера, з яким мав особисті дружні стосунки, ОСОБА_29 (громадянина РФ) у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці познайомився з громадянином Німеччини власником та засновником швейцарської компанії «International Trading Partners AG»Шефером А. Шефером, якому запропонував виступити в ролі покупця нафтопродуктопроводу та у подальшому номінального власника.
При цьому ОСОБА_11 , посилаючись на свої зв`язки із політичними та бізнес елітами РФ, запевнив ОСОБА_30 в узгодженні всіх питань та вирішення з будь-якими посадовими особами в РФ поточних проблем у разі їх виникнення, на що останній погодився.
У подальшому ОСОБА_11 , діючи спільно з іншими невстановленими особами, підтримуючи дружні відносини з ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та іншими посадовими особами РФ, створили умови для продажу російською стороною української частини нафтопродуктопроводу.
ОСОБА_11 та інші учасники організованої групи залучили компанію, зареєстровану на території Британських Віргінських Островів «Tantlum Investments Limited».
З метою забезпечення оплати за придбання Нафтопродуктопроводу, враховуючи той факт, що швейцарська компанія «International Trading Partners AG» після згоди ОСОБА_31 фактично була підконтрольна та ввірена організаторам злочинної схеми, ОСОБА_11 та інші невстановлені на даний час організатори злочинної схеми домовились про укладення договору з кредитування під заставу 75% акцій компанії «International Trading Partners AG». Указані кошти повинні були забезпечити сплату російській стороні за придбання нафтопродуктопроводу.
ОСОБА_11 організував та забезпечив укладення 19.08.2015 у м. Москва, РФ, угоди купівлі - продажу іменних бездокументарних акцій № 311/2015 між «International Trading Partners AG» в особі ОСОБА_31 та Акціонерним товариством «Акционерная компания трубопроводного транспорта нефтепродуктов «Транснефтепродукт», в особі Генерального директора ОСОБА_32 , відповідно до якої «International Trading Partners AG» придбало 100% акцій АТ «Юго - Запад транснефтепродукт», яке у свою чергу являється засновником та власником ДП «ПрикарпатЗахідтранс».
Розуміючи протиправний характер дій, для забезпечення проведення розрахунків з Акціонерним товариством «Акционерная компания трубопроводного транспорта нефтепродуктов «Транснефтепродукт» переказ коштів від 16.02.2016 був оформлений організаторами злочинної діяльності у вигляді кредитної угоди під заставу 75% акцій компанії «International Trading Partners AG» від «Tantlum Investments Limited».
Вказане свідчить про усвідомлення учасниками організованої групи протиправності своїх дій та маскування її реалізації з використанням суб`єктів господарської діяльності - нерезидентів, які зареєстровані та провадять свою діяльність у офшорній зоні та про усвідомлення організаторами злочинної діяльності своїх протиправних дій, оскільки це надавало їм змогу фактично приховати безпосереднього власника нафтопродуктопроводу.
IX - XI етапи. Після оформлення вказаних документів ОСОБА_11 та інші невстановлені на даний час особи - організатори злочинної діяльності фактично набули право управління та контролю українською частиною Нафтопродуктопроводу.
У 2016 році за ініціативою невстановлених на даний час осіб призначено на керівні посади у ДП «ПрикарпатЗахідтранс», а саме: ОСОБА_12 - заступником директора з правових питань, ОСОБА_13 - головою наглядової ради.
Таким чином, указані особи набули організаційно-розпорядчих функцій. Вказані дії, крім іншого, мали на меті закріплення повного контролю над діяльністю ДП «ПрикарпатЗахідтранс», у тому числі забезпечення прийняття необхідних організаційних та розпорядчих рішень та фактично нівелювання ролі на товаристві його фактичного власника 
ОСОБА_33 подальшому за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлений час ОСОБА_11 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, яку у своїх телефонних розмовах ОСОБА_11 називав «ОСОБА_20», «ОСОБА_78» надали, у тому числі через третіх, невстановлених слідством осіб, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вказівки щодо подальшого виконання злочинного плану, розробленого та узгодженого з іншими учасниками організованої групи.
Так, на ОСОБА_12 покладались обов`язки з реалізації наступних етапів злочинного плану:
1. підготовка та подача представниками ДП «ПрикарпатЗахідтранс» до Господарського суду Рівненської області клопотання про призначення судової експертизи;
2. пошук та досягнення домовленостей з представниками експертної установи про надання відповідей на поставлені перед експертом питання в необхідній для реалізації злочинного умислу редакції;
3. здійснення контролю та постійної комунікації з представниками експертної установи під час складення висновку експерта;
4. забезпечення надання представниками експертної установи до Господарського суду Рівненської області неправдивого висновку експерта та на його підставі введення в оману суду.
На ОСОБА_13 покладались обов`язки з реалізації наступних етапів злочинного плану, а саме: 
1. організація легалізації коштів, отриманих від функціонування нафтопродуктопроводу;
2. пошук та залучення осіб, які б відповідали за обготівковування та передачу організаторам протиправної діяльності коштів.
У подальшому, на виконання розробленого організаторами протиправної діяльності злочинного плану, у невстановленому місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше лютого 2016 року, ОСОБА_12 , виконуючи свої функції у складі організованої групи, забезпечив підготовку та подачу начальником юридичного відділу ДП «ПрикарпатЗахідтранс» ОСОБА_34 , яка не була обізнана зі злочинними планами та намірами, до Господарського суду Рівненської області клопотання про призначення експертизи від 02.02.2016 (реєстраційний номер ПЗТ-108/141) у справі № 14/312.
Під час судового розгляду ОСОБА_4 , який діяв на виконання доручених йому організаторами елементів злочинного плану, забезпечено винесення ухвали Господарського суду Рівненської області від 18.02.2016, якою задоволено вказане клопотання ДП «ПрикарпатЗахідтранс» та призначено інженерно-технічну судово-будівельну експертизу, проведення якої доручено ДП «Український державний науково - дослідний і проектний інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу» (далі - ДП «УкрДІАП»), що засноване на державній власності та належить до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (раніше - Міністерства промислової політики України). На вирішення експертизи, з-поміж інших, поставлені також питання: «Чи є нафтопродуктопровід новоствореним чи є частиною побудованого за часів існування СРСР?» (питання № 8) та «Чи є нафтопродуктопровід магістральним?» (питання № 11).
Вказана ухвала суду разом із матеріалами судової справи № 14/312 направлена для виконання на адресу ДП «УкрДІАП» листом від 25.02.2016 № 14/312/256/16.
Проведення експертизи доручено співробітниці ДП «УкрДІАП» ОСОБА_35 , яка була ознайомлена з правами та обов`язками експерта та, усвідомлюючи відповідальність за складення та надання до суду висновку експерта, не відмовилася від проведення призначеної господарським судом експертизи. 
При цьому ОСОБА_12 , будучи залученим до реалізації злочинного плану, діючи у складі організованої групи, на виконання одного з етапів злочинного плану, а саме складення експертом завідомо неправдивого висновку, задля надання законного вигляду привласненню української частини магістрального нафтопродуктопроводу «Самара - Західний напрямок» усвідомлював протиправність власних дій та організованої групи в цілому.
Так, на виконання розробленого ОСОБА_11 та іншими невстановленими на даний час організаторами протиправної діяльності злочинного плану та реалізації одного з його етапів в результаті підбурювань ОСОБА_12 , ОСОБА_36 як головою експертної комісії, в період січня - березня 2017 року за результатами вивчення отриманих копій документів ДП «Прикарпатзахідтранс» та отриманих систематизованих даних дослідження від інших експертів складено проект висновку інженерно-технічної судово-будівельної експертизи із висновками, необхідними учасникам злочинної діяльності.
У подальшому, в період часу з березня по квітень 2017 року ОСОБА_12 виконуючи свої функції у складі організованої групи, діючи на виконання розробленого ОСОБА_11 та іншими невстановленими на даний час організаторами злочинного плану, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці, шляхом умовляння підбурив ОСОБА_37 до складання висновку інженерно-технічної судової експертизи від 20.03.2017 у справі № 14/312, у якому висновки на питання № 8 та № 11 сформульовані у відповідності до розробленого злочинного плану, з метою подальшого скерування до Господарського суду Рівненської області. 
У результаті підбурювань ОСОБА_12 ОСОБА_38 , будучи повідомленою про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України, за дачу завідомо неправдивого висновку експерта, що підтверджується її особистим підписом, достовірно знаючи, що складений нею висновок інженерно-технічної судової експертизи від 20.03.2017 у справі № 14/312 містить неправдиві відомості, особисто підписала його як голова експертної комісії, а отже як особа, що надає послуги експерта.
Продовжуючи виконання розробленого ОСОБА_11 та іншими, невстановленими особами злочинного плану, ОСОБА_12 , розуміючи, що у результаті його підбурення ОСОБА_36 вже складено завідомо неправдивий висновок експерта, шляхом подальших умовлянь спонукав ОСОБА_37 надати цей висновок до Господарського суду Рівненської області.
Як наслідок, листом ДП «УкрДІАП» від 28.04.2017 № 2804-1 вказаний висновок скеровано до Господарського суду Рівненської області.
При цьому, Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи у кримінальному провадженні складено висновок експертів від 04.02.2021 № 6567/20-42/6568/6569/20-43 за змістом якого, зокрема Нафтопродуктопровід у частині, що проходить територією України, враховуючи: його розташування на території України, технічні характеристики і призначення; положення статті 1 Закону України «Про нафту і газ», відповідно до якої транзит нафти, газу та продуктів їх переробки трубопроводами через територію України між прикордонними пунктами приймання-здавання з території інших держав для споживачів за межами України відбувається виключно магістральними трубопроводами, відповідно до класифікації трубопровідного транспорту в системі трубопровідного транспорту України, наведеної у статті 2 Закону України «Про трубопровідний транспорт» та пункті 1.3 Інструкції про умови і правила провадження підприємницької діяльності (ліцензійні умови) з ремонту та експлуатації об`єктів трубопровідного транспорту нафтогазового комплексу України та контроль за їх дотриманням, відноситься до магістрального трубопровідного транспорту.
XII - XIII етапи. ОСОБА_4 , діючи умисно, у період часу із 18.02.2016 до 30.05.2018, більш точний час досудовим слідством не встановлено, у невстановлений слідством спосіб, використовуючи службове становище голови Вищого господарського суду України, користуючись власним авторитетом у судовій гілці влади та посилаючись на необхідність виконання вказівок вищого політичного керівництва держави, керуючись мотивом кар`єризму, здійснив протиправний адміністративний вплив на керівництво Господарського суду Рівненської області в особі голови Господарського суду Рівненської області ОСОБА_23 , та суддю Господарського суду Рівненської області ОСОБА_39 , а також, через використання протиправного адміністративного впливу ОСОБА_24 , здійснив вплив на суддів Рівненського апеляційного господарського суду ОСОБА_40 , ОСОБА_41 та ОСОБА_42 , а також суддів Касаційного господарського суду Верховного суду ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 та забезпечив відмову у задоволенні позову заступника Генерального прокурора України про визнання права власності на частини нафтопродуктопроводів «Самара - Західний напрямок» та «Грозний - Армавір - Трудова», що проходять по території України, загальною довжиною 1 433 км, за державою в особі ФДМУ, витребування їх з володіння дочірнього підприємства «Прикарпатзахідтранс» південно - західного відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів російської акціонерної компанії «Транснафтопродукт» та передачі їх ФДМУ.
Так, 02.02.2016 відбулась заміна судді ОСОБА_25 на суддю ОСОБА_39 , якій ОСОБА_23 повідомив про необхідність виконання протиправних вказівок ОСОБА_4 та погодження усіх етапів та рішень при розгляді справи № 14/312.
У зв`язку з тим, що 15.01.2016 до Господарського суду Рівненської області повернулись матеріали з Волинського відділення ЛНДІСЕ із зазначенням неможливості проведення експертизи, ОСОБА_23 повідомив про даний факт ОСОБА_4 та отримав від останнього вказівку призначити повторну експертизу до ДП «УкрДІАП», достовірно розуміючи, що інші учасники організованої групи забезпечать підготовку експертами необхідного висновку.
18.02.2016 ОСОБА_46 , на виконання вказаних вище вказівок, незважаючи, що представники ДП «ПрикарпатЗахідтранс» клопотали щодо призначення експертизи до ПАТ «Інститут транспорту нафта», приймаючи до уваги, що будь - які відомості про ДП «УкрДІАП» як експертної установи відсутні, призначено нову експертизу, проведення якої доручено експертам ДП «УкрДІАП».

У подальшому, на виконання прямих вказівок ОСОБА_4 , 30.08.2017 Господарським судом Рівненської області (суддя ОСОБА_47 ), ігноруючи заперечення ФДМУ щодо висновків експерта ДП «УкрДІАП» та клопотання ФДМУ про призначення повторної експертизи, винесено рішення про відмову у задоволенні позову прокурора.
Водночас, за результатами розгляду справи № 14/312 рішення судді Господарського суду Рівненської області ОСОБА_48 від 30.08.2017 залишено без змін постановами Рівненського апеляційного господарського суду від 18.12.2017 (колегія суддів у складі: ОСОБА_40 , ОСОБА_49 та ОСОБА_50 ) та Верховного Суду України у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.05.2018 (колегія суддів у складі: ОСОБА_43 , ОСОБА_51 та ОСОБА_52 ) відмовлено у задоволенні позову заступника Генерального прокурора України про визнання права власності на частини нафтопродуктопроводів «Самара - Західний напрямок» та «Грозний - Армавір - Трудова», що проходять по території України, загальною довжиною 1 433 км, за державою в особі ФДМУ, витребування їх з володіння дочірнього підприємства «Прикарпатзахідтранс» південно - західного відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів російської акціонерної компанії «Транснафтопродукт» та передачу їх ФДМУ.
Як підставу відмови в задоволенні позову судом зазначено, що частина нафтопродуктопроводу Самара-Західний напрямок, яка проходить територією України, була побудована (в основному) під час існування СРСР, але за рахунок грамотної експлуатації, своєчасних усунень дефектів на базі регулярних технічних обстежень, заміни обладнання і трубопроводів, що вичерпали свій ресурс, технічного переоснащення і реконструкції існуючих об`єктів, а також будівництва нових, нафтопродуктопровід, що експлуатується та утримується відповідачем, фактично є новим об`єктом, переробленим за його кошти, що встановлено висновком інженерно-технічної судової експертизи від 20.03.2017 у справі № 14/312.
Зазначений висновок за змістом є ідентичним формулюванню відповіді на питання № 8 висновку інженерно-технічної судової експертизи від 20.03.2017 у справі № 14/312, складеного ОСОБА_36 під злочинним тиском ОСОБА_12 .
Окрім того, після скасування судом 21.04.2015 рішення Господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 у справі № 14/312, вже правонаступник ДП «Прикарпатзахідтранс» південно - західного відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів російської акціонерної компанії «Транснафтопродукт» - ТОВ «Прикарпатзахідтранс», упродовж 2017 - 2018 років здійснило реєстрацію за собою права власності на технологічні об`єкти Нафтопродуктопроводу.
Саме в силу факту реєстрації права власності на деякі технологічні об`єкти суди у своїх рішеннях зазначили: «… оскільки право власності на технологічні об`єкти в рамках ЛДВС у встановленому законом порядку зареєстроване за відповідачем, то і лінійна частина нафтопродуктопроводу «Самара-Західний напрямок», що проходить по території України, як приналежність до вказаних технологічних об`єктів, також належить на праві власності вказаному товариству».
Згідно з листом ФДМУ від 11.06.2024 № 10-25-15766, який є потерпілим внаслідок незаконного вибуття з державної власності української частини магістрального Нафтопродуктопроводу сума завданих державі збитків станом на 01.12.2017 становить 1 407 317 804,57 грн.
Вказана подія кримінального правопорушення дала підстави для повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, тобто у пособництві в заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в особливо великих розмірах, групою осіб за попередньою змовою. Також є достатні підстави вважати, що підозрюваний причетний до подій, що розслідуються в межах Кримінального провадження.
Щодо доводів сторони захисту з приводу не набуття ОСОБА_4 статусу підозрюваного та необґрунтованості повідомленої йому підозри, слідчий суддя зазначає таке.
Згідно ч. 1 ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Наведене дає підстави дійти висновку, що повідомлення про підозру це - процесуальна дія, зміст якої полягає в складанні слідчим або прокурором письмового повідомлення про підозру, його підписання та вручення особі. 
Також, норми Кримінального процесуального кодексу України, що регламентують порядок повідомлення про підозру, містять терміни «складання», «вручення» та «здійснення» такого повідомлення.
Письмове повідомлення про підозру здійснюється адвокату, депутату місцевої ради, депутату Верховної Ради Автономної Республіки Крим, сільському, селищному, міському голові - Генеральним прокурором, його заступником, керівником обласної прокуратури в межах його повноважень (п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 481 КПК України Генеральний прокурор (виконувач обов`язків Генерального прокурора), його заступник, керівник обласної прокуратури може доручити іншим прокурорам здійснити письмове повідомлення про підозру особам, визначеним частиною першою цієї статті, у порядку, передбаченому частинами першою і другою статті 278 цього Кодексу.
З урахуванням вищевикладеного, можна дійти висновку, що виключно Генеральний прокурор, його заступник або керівник обласної прокуратури в межах його повноважень перевіряють підстави для повідомлення про підозру, у тому числі адвокату, складають і підписують її текст, а також можуть повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру.
Це повноваження Генерального прокурора, його заступника або керівника обласної прокуратури в межах його повноважень є винятковим і не може бути передоручене іншим особам. 
Тобто, вручення процесуального документа (повідомлення про підозру), а також повідомлення і роз`яснення (за необхідності) прав підозрюваному є кінцевим етапом, яким завершується процедура здійснення повідомлення про підозру. Однак саме по собі вручення тексту повідомлення про підозру, у тому числі адвокату, іншим суб`єктом за умови, що його було прийнято, перевірено, складено та підписано уповноваженим на це ст. 481 КПК України суб`єктом, не порушує права підозрюваного.
Як вже зазначалось, 18.06.2025 першим заступником Генерального прокурора ОСОБА_7 складено та підписано Повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручення якого доручено прокурорам Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , що входять до складу групи прокурорів у Кримінальному провадженні.
Зі змісту Повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_4 станом на день повідомлення йому про підозру був адвокатом (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 28.08.2023 № 11261/10). Тобто ОСОБА_4 належить до переліку осіб, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України.
19.06.2025 постановою прокурора другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 визначено підслідність у Кримінальному провадженні за НАБУ. Зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_4 на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення був суддею, головою Вищого господарського суду України. Відповідно до положень п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України зазначене кримінальне правопорушення є підслідним детективам НАБУ.
Крім того, п. 3 ч.1 ст.481 КПК України встановлено, що письмове повідомлення про підозру здійснюється судді, судді Конституційного Суду України, присяжному на час виконання ним обов`язків у суді, Голові, заступнику Голови, члену Вищої ради правосуддя, Голові, заступнику Голови, члену Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, працівникам Національного антикорупційного бюро України - Генеральним прокурором або його заступником.
Таким чином, за наявності у ОСОБА_4 статусу особи, щодо якої здійснюється особливий порядок кримінального провадження, на день повідомлення йому про підозру, таке повідомлення складено та підписане також уповноваженою особою відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 481 КПК України - першим заступником Генерального прокурора.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що Повідомлення про підозру ОСОБА_4 було складено та у подальшому вручено належними суб`єктами та у відповідності із нормами КПК України. 
Водночас, відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 218 КПК України прокурор у разі самостійного встановлення обставин, що свідчать про необхідність визначення іншої підслідності, протягом десяти днів з дня встановлення таких обставин зобов`язаний прийняти постанову про визначення підслідності, що і було зроблено 19.06.2025.
Підслідність Кримінального провадження одному органу досудового розслідування та зміна підслідності на інший орган досудового розслідування після повідомлення особі про підозру не є порушенням порядку вручення повідомлення про підозру, яке б мало наслідком не набуття такою особою процесуального статусу підозрюваного у цьому Кримінальному провадженні.
Крім того, слідчий суддя при вирішенні питання про продовження строків досудового розслідування вирішує питання передбачені частинами 4 та 5 статті 295-1 КПК України, які не покладають на слідчого суддю обов`язку вирішувати питання про обґрунтованість підозри та належного вручення повідомлення про підозру. При вирішенні питання про наявність/відсутність підстав для продовження строку досудового розслідування кримінального провадження слідчим суддею не перевіряється обґрунтованість повідомленої у такому кримінальному провадженні підозри, а встановлюється обставини, які свідчать про наявність/відсутність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, яка дала підстави для повідомлення про підозру зазначеній у клопотанні особі та/або обставини, які свідчать про наявність/відсутність достатніх підстав вважати про причетність зазначеної у клопотанні підозрюваної особи до цієї події кримінального правопорушення.
Разом з тим, у разі незгоди сторони захисту із законністю повідомлення про підозру, належним процесуальним способом захисту прав ОСОБА_4 є оскарження повідомлення про підозру у порядку, передбаченому п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
Згідно з доводами, викладеними у Клопотанні та документами, наданими на підтвердження цих доводів, наявні достатні підстави вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема копіями таких документів:
- матеріалами судової справи № 14/312 за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі ФДМУ до Дочірнього підприємства «ПрикарпатЗахідтранс» Південно - Західного відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту російської акціонерної компанії «Транснафтопродукт» щодо витребування з незаконного володіння частини магістрального нафтопродуктопроводу «Самара - Західний напрямок» та «Грозний - Армавір - Трудова»;
- звітом автоматизованого розподілу судової справи між суддями по справі №14/312 від 31.03.2025 (підтверджено призначення на розгляд за нововиявленими обставинами суддю ОСОБА_25 при наявності інших менш завантажених суддів);
- протоколами огляду. Зокрема, у протоколі від 21.04.2025 (огляд відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень та порталу Судової влади у мережі Інтернет разом з додатком) містяться відомості про судові рішення , учасників судових засідань у справі №14/312 за позовом Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі ФДМУ до Дочірнього підприємства «ПрикарпатЗахідтранс» Південно-Західного відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів Російської акціонерної компанії «Транснафтопродукт» про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння. Також, у протоколі від 23.01.2023 зафіксовано огляд записів розмов ОСОБА_11 , що містились в мережі «Інтернет» (розмовами зафіксовано дії щодо заволодіння нафтопродуктопроводом, в тому числі, як елементу, дії спрямовані на здійснення впливу на суд);
- висновками експертів. Зокрема, висновком експертів Київського науково - дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення комплексної судової психолого - лінгвістичної експертизи у кримінальному провадженні від 14.02.2023 №15604/15605/22-39/5168/23-61, в якому міститься визначення значення слів «руководитель», «у нашего», «ОСОБА_78», тощо;
- показаннями свідків. Так, свідок ОСОБА_53 надала показання з приводу того, що ОСОБА_4 неодноразово звертався та вимагав залишити за РФ нафтопровід. Мотивуючи таку необхідність проханням Президента України ОСОБА_54 (Т. 8 а. 49). Відповідно до протоколу допиту від 29.04.2025 ОСОБА_26 , вона зазначила, що « ОСОБА_24 повідомив, що до мене хоче зайти ОСОБА_4 та дещо обговорити. Приблизно через годину до мого кабінету зайшов ОСОБА_4 . Він представився та сказав, що в мене в провадженні перебуває апеляційна скарга на рішення судді Господарського суду Рівненської області ОСОБА_25 у справі №14/312 про перегляд рішення від 2011 року за нововиявленими обставинами. Після цього, він попросив звернути увагу на цю справу. Після цього до мене приблизно двічі заходив ОСОБА_24 , який тоді займав посаду заступника голови суду, та нагадував, що у мене є така справа. Наскільки я розуміла він нагадував мені з метою контролю на прохання ОСОБА_4 . Хочу зазначити, що прямих вказівок щодо прийняття конкретного рішення мені ніхто не надавав, але з розмови зі ОСОБА_4 та подальшого спілкування з ОСОБА_24 я зрозуміла, що вони хочуть щоб рішення ОСОБА_25 було залишено в силі» (Т. 8 а. 53 зворот.-54). Зі змісту протоколу допиту свідка ОСОБА_55 від 08.05.2025 вбачається, що вона тривалий час працює помічником судді ОСОБА_56 . Під час підготовки та спілкування з суддею перед початком судового розгляду апеляційної скарги у справі № 14/312, остання висловила сумніви щодо законності рішення місцевого господарського суду по вказаній справі. Також, суддя їй повідомила, що її викликав голова суду та в категоричній формі заявив, що рішення треба залишити без змін, оскільки це вказівка зверху (Т. 7 а. 59). Свідок ОСОБА_23 надав такі показання «на весні 2015 року на окружній дорозі м. Житомир, а саме в готельно - ресторанному комплексі «Губернія», я мав зустріч з тодішнім головою Вищого господарського суду України ОСОБА_4 , ініціатором якої виступив він. Під час цієї зустрічі ОСОБА_4 повідомив мені, що до Господарського суду Рівненської області надійде для розгляду заява про перегляд рішення у справі №14/312 за нововиявленими обставинами та просив звернути на неї особливу увагу. Так, з його слів вказана справа перебувала на контролі на найвищому рівні та по ній існує визначена «державницька» позиція, якої варто дотримуватися та потрібно очікувати. Перед суддею ОСОБА_46 постало проблемне питання якій саме експертній установі доручити проведення такої експертизи. Враховуючи складність питання ОСОБА_47 звернулась до мене за порадою. Наскільки я пригадую, я відповів їй, що мені потрібно порадитись з керівництвом. Після чого я набрав ОСОБА_4 для того, щоб визначитись як правильно діяти в ситуації, яка склалась. ОСОБА_4 вислухавши це витання сказав, що для його вирішення потрібен час. Через декілька днів він повідомив мені, що проведення вказаної експертизи необхідно доручити Державному підприємству «Український державний науково - дослідний і проектний інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу», яке знаходилось в м. Дніпродзержинськ (нині - м. Кам`янське) Дніпропетровської області. Я повідомим про це ОСОБА_39 і ми до цього питання більше не повертались. Після надходження до суду висновку експертизи та його опрацювання ОСОБА_47 знову прийшла до мене та була дуже здивована, оскільки висновок стверджував, що нафтопродуктопровід «Самара - Західний напрямок» є новим об`єктом та не являється магістральним нафтопродуктопроводом і таким чином рішення необхідно приймати на користь відповідача, тобто дочірнього підприємства «ПрикарпатЗахідтранс» власником якого являється російське підприємство. Я зв`язався з ОСОБА_4 , оскільки ситуація виглядала дуже дивною, на що отримав відповідь, що потрібно приймати рішення на підставі наявного висновку експертизи, оскільки більше ніхто таку експертизу провести не зможе. Отриману відповідь я передав ОСОБА_57 . Враховуючи вказані обставини суддею ОСОБА_46 було прийнято рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів та вказаного висновку експертизи. Додатково хочу зазначити, що перебігом справи №14/312 приблизно з моменту передачі вказаної справи судді ОСОБА_58 почав опікуватися тодішній голова Рівненського апеляційного господарського суду ОСОБА_24 , який часто телефонував мені та дублював прохання ОСОБА_4 , зазначаючи, що ця справа перебуває на контролі на найвищому рівні та по ній існує «державницька» позиція (Т. 7 а. 61 зворот.-62). Вказані обставини підтверджуються також показаннями свідка ОСОБА_48 (Т. 7 а. 64 зворот. 65);
- протоколами за результатами проведення НСРД. Зокрема, протоколом від 24.04.2025, згідно якого ОСОБА_40 повідомляє ОСОБА_59 про незаконність прийнятого ними рішення, за результатом розгляду апеляційної скарги на рішення від 30.08.2017 у справі № 14/312.
ОСОБА_40 : «Про то, що ми підписали повну … Але перед нами повнейшу … підписала ОСОБА_60 ти це прекрасно знаєш. Нововиявлена обставина, яку вона … прийняла, да? За явку вначале вцепили ОСОБА_61 , оце що ми розбирались з тобою». «… Ми крайні, понімаєш?»
ОСОБА_50 : «При чем тут ми крайні? Ти понімаєш в чем…їхній вопрос…шо дали вказівку і що цю вказівку протримали через всі інстанції. Єслі вони цього не доводять, в нас рішення пройшло три інстанції законне. А якщо була якась вказівка і хтось про це скаже, то тоді шо получається? Якого … ви не сообщили куди (нерозбірливо) шо на вас давлять» (Т. 8 а. 93).
Крім того, у вказаному протоколі міститься розмова, відповідно до якої ОСОБА_40 повідомляє своїй помічниці ОСОБА_55 про отримання вказівок щодо залишення рішення першої інстанції у справі № 14/312 без змін «він мене визвав і тіпа шо вот ето с центра тіпа шо це зверху тіпа самий главний і тіпа тут треба залишити без змін. Ну він як … в нього ж конструктивного разговора немає, я сказала шо почитаю…ОСОБА_65… ну яка нововиявлена …обставина, я понімаю 25-й раз нововиявлена обставина та довідка якщо вона є там в яком то томі даже. Яка нововиявлена в … обставина шо той.. шо його не було уже як там куча матеріалів про це» (Т. 8 а. 95). «….коли він мене визвав і сказав шо я тебе.. ймовірно звільню, для мене була повна …потому що це передача 17-й рік, повністю росії» (Т. 8 а. 95 зворот). «….воно поїхало в Київ і сказала шо я не адекватна…. шо нам тіпа кваліфікаційні шо ми не пройдемо кваліфікаційне оцінювання… так слушай, зараз я аналізую, дєло в том шо воно ж було коли я кваліфікаційні проходила…він сказав шо тіпа ми не пройдем кваліфікаційне шо Львов постарається шо ми не пройдем кваліфікаційне…ну тіпа сказав сказав шо єслі ми тіпа не …підем протів то буде…. ну тіпа ми не пройдем кваліфікаційне оцінювання…. Скаже, якесь відношення нормальне… дивись чотири справи які він нажимав…. трубу… ну трубу ми по суті зробили, але тіпа… з яким етім… А всі повелися на погрози …. що кваліфоцінювання…» (Т. 8 а. 98).
Згідно протоколу від 24.04.2025 обговорюється питання між ОСОБА_40 та ОСОБА_26 щодо впливу на хід рішення у справі № 14/312 ОСОБА_4 через ОСОБА_24 
ОСОБА_40 : «Тихо. Мене визвав тоді ОСОБА_63 , ну сказав, що в тебе от є справа, ти повинна тут залишить без змін, ти тіпа сама главна тут, да я говорю ОСОБА_64 мені нада почитать, мені Львов не Львов , ну ОСОБА_64 ти ж знаєш яка в нього реакція, да тіпа там без мін і всьо, я почитаю справу, я почитала справу, ну сначала ОСОБА_65 почитала, потом я почитала, я прийшла до нього і сказала - тет повна (нецензурна лексика), ну тут полнейша …, він кажет и не понімаєш у шо ти влізаєш, ну тіпа» (Т. 8 а. 99 зворот.) «…. Воно поїхало до Львова, і ну ОСОБА_66 сказав, що перша неадекватна, ну тоєсть я, я так поняла, що була вказівка, ну перша неадекватна, всерівно є двоє, да? Я ж крайні думки не буду писать, правильно? То дивись, це я недавно, коли начались оці тєми, я в ОСОБА_67 узнала, що він вів його дєла і сказав (Т. 8 а. 100). 
ОСОБА_40 : «І шо ти хочеш сказать, що тебе ОСОБА_66 не прижимав по цій справі?»
ОСОБА_26 : «Ну как тебе сказать, ну бил момент, але там не було такого що».
ОСОБА_40 : «Так як на мене давив?» 
ОСОБА_26 : « Да, ну чесно тобі кажу. » (Т. 8 а. 101).
ОСОБА_40 : «Ну хорошо, а ти кажеш, на тебе не тиснули, а на мене тиснули і шо в подальшому, скільки, як мені себе захищати?.»
ОСОБА_26 : «Я й себе не знаю не знаю як захищати, понімаєш?» (Т. 8 а. 102 зворот.)
ОСОБА_40 : «Все закончиться, єслі ніхто тіпа не скаже, шо Львов указував це все, ОСОБА_66 виконував, еслі це все не розкаже, то вони так ото галки поставлять і всьо» (Т. 8 а. 103).
Також, у протоколі від 04.04.2025 містяться відомості щодо надання вказівок ОСОБА_4 , зокрема ОСОБА_69 , а саме останній у розмові з ОСОБА_46 зазначає «Я не ждав, бо мене реально трохи роздраконили, я вже такий злий і на тих … і на того і Львова з його наполегливими тими вказівками… Я просто ну дуже здивований по тому, потомішто скажем так… тоді… назвем це наполегливе прохання Львова.. там від ОСОБА_70 , тоді коли ОСОБА_71 це… зробіть, проведіть, вислухайте, проведіть засідання. А коли тобі, в тебе ж було, ти ж пам`ятаєш, взагалі нічого … тоїсть державницька позиція.. державницька.. взагалі ніяких не було моментів.. державницька позиція і да на контролі.. Львов на контролі тіпа Гаранта.. всьо як завжди, кожна.. кожна ця розказує державницька позиція а потім розбираємся і це… я не знаю..» (Т. 8 а. 129-130);
- лист Фонду державного майна України від 11.06.2024 № 10-25-15766 на щодо розміру збитків (майнової шкоди), завданої у зв`язку з незаконним вибуттям у 2017 році з власності нафтопродуктопроводу. Згідно даного листа, збитки складають 1 407 317 804,57 грн (Т. 8 а. 169-175);
- інші докази, долучені до Клопотання, крім показань ОСОБА_4 наданих в якості свідка та зафіксованих розмов ОСОБА_4 із захисником.
При розгляді слідчим суддею Клопотання, стороною захисту не надано достатніх доказів які б беззаперечно підтверджували відсутність події кримінального правопорушення та причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що матеріалами Клопотання підтверджено наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, яка дала підстави для повідомлення про підозру ОСОБА_4 , та підозрюваний причетний до вказаної події.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.08.2025 у справі № 991/7935/25 продовжено строк досудового розслідування у Кримінальному провадженні до шести місяців, тобто до 18.12.2025 (Т. 3 а. 68-79).
Як вбачається зі змісту Клопотання та наданих стороною обвинувачення пояснень у судовому засіданні, у Кримінальному провадженні неможливо завершити досудове розслідування до закінчення строку досудового розслідування, тобто до 18.12.2025, внаслідок особливої складності Кримінального провадження та необхідності проведення/завершення проведення слідчих та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного та неупередженого з`ясування всіх обставин, що розслідуються в межах Кримінального провадження.
Так, постановою слідчого СБУ ОСОБА_72 від 25.04.2025 призначено судову економічну комісійну експертизу, проведення якої доручено експертам Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки судових експертиз СБУ. На вирішення яких постановлено таке питання «Чи підтверджується документально зазначений в протоколі огляду від 25.04.2025, розрахунок матеріальної шкоди (збитків), завданої державі в особі ФДМУ, у зв`язку з встановленим слідством незаконним вибуттям у 2017 році активу у вигляді частини технологічного комплексу, розташованого не території України частини нафтопродуктопроводу «Самара - Західний напрямок»? Якщо так, то у якому розмірі документально підтверджується завдання матеріальної шкоди (збитків) державі станом на 01.12.2017 з урахуванням індексів споживчих цін?» (Т. 9 а. 108-112). Вказану постанову 25.04.2025 разом з матеріалами КП 1148 направлено на адресу Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки судових експертиз СБУ, представником якого їх отримано у цей же день (Т. 9 а. 107). Відомості щодо завершення/ймовірних строків проведення вказаної експертизи у матеріалах Клопотання відсутні.
Постановою детектива НАБУ ОСОБА_73 від 29.07.2025 призначено комплексну оціночно - будівельну та товарознавчу експертизи, проведення яких доручено експертам Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки судових експертиз СБУ. На вирішення яких постановлено, зокрема такі питання: «Яка ринкова вартість нерухомого майна та технологічних об`єктів, що входять до складу технологічного комплексу частини магістрального нафтопродуктопроводу «Самара - Західний напрямок», який розташований на території України, станом на 18.12.2017…(перерахунок об`єктів)…» (Т.9 а. 114-118).
11.08.2025 від експертів Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки судових експертиз СБУ надійшло клопотання щодо надання матеріалів, необхідних для відповіді на поставлені у вищезазначеній постанові (від 29.07.2025) питання. Разом з тим, проведення призначеної комплексної оціночно - будівельної та товарознавчої експертизи до задоволення вищевказаного клопотання експерта призупинено (Т. 9 а. 120).
Разом з тим, 16.10.2025 Т.в.о. директора Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки судових експертиз СБУ ОСОБА_74 направив детективу НАБУ ОСОБА_75 листа про погодження строку проведення судової експертизи (призначеної постановою від 29.07.2025), згідно якого судові експертизи та експертні дослідження в Українському науково-дослідному інституті спеціальної техніки судових експертиз СБУ проводяться відповідно до черговості їх надходження. У зв`язку з великим навантаженням підрозділу, який проводить оціночно-будівельні дослідження, та з урахуванням черги судових експертиз і експертних досліджень, що знаходяться на виконанні, проведення призначеної комплексної експертизи можливо в строк понад 90 календарних днів (Т. 9 а. 121).
Також, 28.07.2025 постановою детектива НАБУ ОСОБА_73 призначено комплексну судову лінгвістично семантико - текстуальну та психологічну експертизи (психолого-лінгвістичної експертизи), об`єктами дослідження якої є мовлення ОСОБА_23 , які містяться на носії інформації, який є додатком до протоколу про результати проведення НСРД (аудіоконтроль особи з метою негласної (без відома особи) фіксації та обробки із використанням технічних засобів розмови цієї особи або інших звуків, рухів, дій, пов`язаних з її злочинною діяльністю або за місцем перебування, тощо) від 04.04.2025 № 8/5/3-2021т - оптичному носії DVD+R №18222т (АК, зав. №б,н) від 14.02.2025. Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (Т. 9 а. 122-123). Вказану постанову разом з об`єктами дослідження 28.07.2025 направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, представником якого їх отримано 30.07.2025 (Т. 9 а. 124).
Згідно листа заступника директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_76 від 11.08.2025 про погодження строків, у зв`язку зі значною поточною навантаженістю фахівців КНДІСЕ лінгвістичними дослідженнями різної категорії складності, провести призначену постановою від 28.07.2025 експертизу у визначені законодавством строки не вбачається за можливе. Таким чином, дана експертиза не може бути виконана у строк до 90 календарних днів (Т. 9 а. 125).
Постановою детектива НАБУ ОСОБА_73 від 02.09.2025 призначено комплексну судову лінгвістичну семантико-текстуальну та психологічну експертизу (психолого-лінгвістичну експертизу), об`єктами дослідження якої є мовлення ОСОБА_23 та ОСОБА_40 , які містяться на носії інформації, який є додатком до протоколів за результатами проведення НСРД від 24.04.2025 № 8/5/3-2418т та № 8/5/3-2417т - оптичному носії інформації DVD+R №19754 (АК 23.04.2025) від 24.04.2025. Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (Т. 9 а. 126-130). Вказану постанову разом з об`єктами дослідження 03.09.2025 направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, представником якого їх отримано у цей же день(Т. 9 а. 131).
Згідно листа заступника директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_76 від 12.09.2025 про погодження строків, у зв`язку зі значною поточною навантаженістю фахівців КНДІСЕ лінгвістичними дослідженнями різної категорії складності, провести призначену постановою від 02.09.2025 вищезазначену експертизу у визначені законодавством строки не вбачається за можливе. Таким чином, дана експертиза не може бути виконана у строк до 90 календарних днів (Т. 9 а. 132).
Також, постановою детектива НАБУ ОСОБА_73 від 02.09.2025 призначено комплексну судову лінгвістичну семантико-текстуальну та психологічну експертизу (психолого-лінгвістичну експертизу), об`єктами дослідження якої є мовлення ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , ОСОБА_42 , ОСОБА_24 , ОСОБА_40 , які містяться на носії інформації, який є додатком до протоколів за результатами проведення НСРД від 24.04.2025 № 8/5/3-2414т, № 8/5/3-2413т, № 8/5/3-2416т, № 8/5/3-2415т, № 8/5/3-2412т - оптичному носії інформації DVD+R №19753 (АК 16.04.2025) від 24.04.2025. Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (Т. 9 а. 133-136). Вказану постанову разом з об`єктами дослідження 03.09.2025 направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, представником якого їх отримано у цей же день(Т. 9 а. 137).
Згідно листа заступника директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_76 від 12.09.2025 про погодження строків, у зв`язку зі значною поточною навантаженістю фахівців КНДІСЕ лінгвістичними дослідженнями різної категорії складності, провести призначену постановою від 02.09.2025 вищезазначену експертизу у визначені законодавством строки не вбачається за можливе. Таким чином, дана експертиза не може бути виконана у строк до 90 календарних днів (Т. 9 а. 138).
Постановою детектива НАБУ ОСОБА_73 від 03.09.2025 призначено комплексну судову лінгвістичну семантико-текстуальну та психологічну експертизу (психолого-лінгвістичну експертизу), об`єктами дослідження якої є мовлення ОСОБА_23 , ОСОБА_40 та ОСОБА_42 , які містяться на носії інформації, який є додатком до протоколів за результатами проведення НСРД від 24.04.2025 № 8/5/3-2411т та № 8/5/3-2410т - оптичному носії інформації DVD+R №19752 (АК 15.04.2025) від 24.04.2025. Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (Т. 9 а. 139-141). Вказану постанову разом з об`єктами дослідження 03.09.2025 направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, представником якого їх отримано у цей же день(Т. 9 а. 142).
Згідно листа заступника директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_76 від 12.09.2025 про погодження строків, у зв`язку зі значною поточною навантаженістю фахівців КНДІСЕ лінгвістичними дослідженнями різної категорії складності, провести призначену постановою від 03.09.2025 вищезазначену експертизу у визначені законодавством строки не вбачається за можливе. Таким чином, дана експертиза не може бути виконана у строк до 90 календарних днів (Т. 9 а. 143).
Постановою детектива НАБУ ОСОБА_73 від 03.09.2025 призначено комплексну судову лінгвістичну семантико-текстуальну та психологічну експертизу (психолого-лінгвістичну експертизу), об`єктами дослідження якої є мовлення ОСОБА_23 та ОСОБА_40 , які містяться на носії інформації, який є додатком до протоколів за результатами проведення НСРД від 30.04.2025 № 8/5/3-2519т - оптичному носії інформації DVD+R №19755 від 24.04.2025. Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (Т. 9 а.144-145). Вказану постанову разом з об`єктами дослідження 03.09.2025 направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, представником якого їх отримано у цей же день(Т. 9 а. 145).
Згідно листа заступника директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_76 від 12.09.2025 про погодження строків, у зв`язку зі значною поточною навантаженістю фахівців КНДІСЕ лінгвістичними дослідженнями різної категорії складності, провести призначену постановою від 03.09.2025 вищезазначену експертизу у визначені законодавством строки не вбачається за можливе. Таким чином, дана експертиза не може бути виконана у строк до 90 календарних днів (Т. 9 а. 147).
Таким чином, у урахуванням вищевикладеного, на час розгляду Клопотання проведення вищевказаних експертиз не завершено.
Слідчий суддя враховує, що відповідно до п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 строк проведення експертизи встановлюється керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу) і не повинен перевищувати 90 календарних днів. У разі значного завантаження експерта (за наявності у нього на виконанні одночасно понад десять експертиз, у тому числі комісійних та комплексних) більший розумний строк установлюється за письмовою домовленістю з органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), після попереднього вивчення експертом наданих матеріалів. У строк проведення експертизи не включається строк виконання клопотань експерта, усунення недоліків, допущених органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).
Отже, у разі значного завантаження експерта, зазначені терміни проведення експертизи можуть бути збільшені з урахуванням необхідного часу на їх виконання.
Водночас, лише після винесення постанови про призначення експертизи та направлення її разом із необхідними матеріалами на адресу експертної установи орган досудового розслідування зможе отримати інформацію щодо строку її виконання.
Разом з тим, до матеріалів Клопотання долучено висновки експертів за результатами проведення судових будівельно-технічних експертиз №6567/20-42/6568/6569/2043 від 04.02.2021 (Т. 7 а. 102) та №19/24/1-159СЕ19 (Т. 8 а. 1) у КП 752, з яких вбачається, що раніше призначені будівельно-технічні експертизи тривали приблизно від одного до п`яти років.
При цьому, слідчим суддею встановлено, що проведення комплексних судових лінгвістично семантико-текстуальних та психологічних експертиз (психолого-лінгвістичних експертиз) могло розпочатись раніше, але не могло завершитись із об`єктивних та обґрунтованих причин, оскільки для її призначення необхідно було, зокрема розсекретити матеріали проведених НСРД та ознайомитися з ними. 
Разом з тим, слідчий суддя враховує, що ухвалами слідчих суддів від 09.10.2025 у справі № 991/9477/25 та від 03.11.2025 у справі № 991/8975/25, у тому числі зобов`язано орган досудового розслідування допитати ряд свідків у Кримінальному провадженні за участю сторони захисту ОСОБА_4 . Станом на день розгляду Клопотання за участю сторони захисту допитано трьох свідків з сімнадцяти. Як зазначив детектив у судовому засіданні, проведення допитів свідків, визначених в ухвалах слідчих суддів Вищого антикорупційного суду, потребує попереднього погодження дати та часу відповідної слідчої дії, зокрема зі стороною захисту.
У свою чергу, наявні достатні підстави вважати, що результати проведення процесуальних і слідчих дій, зазначених у Клопотанні (крім деяких зазначених нижче), мають доказове значення для з`ясування і підтвердження обставин вчинення кримінального правопорушення, можуть бути використані як докази на підтвердження причетності осіб до вчинення вищеописаних кримінально протиправних дій під час судового розгляду даного Кримінального провадження, пов`язаність таких осіб між собою, на підтвердження/спростування факту узгодженості дій причетних до вчинення кримінального правопорушення осіб. Зокрема, отримання висновків судових експертиз дасть можливість здобути докази, що точно підтверджуватимуть кваліфікацію вчинених діянь, у тому числі щодо всіх дій та дійсних намірів кожної із причетних осіб для прийняття кінцевого рішення щодо правопорушень, які розслідуються у цьому Кримінальному провадженні. Крім того, проведення судово-економічної експертизи та комплексної оціночно - будівельної та товарознавчої експертизи, надасть змогу визначити мінімальний розмір завданої кримінальним правопорушенням шкоди, що прямо віднесена до обставин, що підлягають доказуванню за приписами статті 91 КПК України. Водночас проведення в межах Кримінального провадження комплексних судових лінгвістично семантико - текстуальних та психологічних експертиз (психолого-лінгвістичної експертизи) по фонограмах, зміст яких зафіксованих в протоколах НСРД, є необхідним для однозначного розуміння змісту мовлення зафіксованих у них.
Зазначені у Клопотанні слідчі дії, за виключенням деяких, які пов`язані із результатами проведення експертиз, можна проводити паралельно з проведенням експертиз. 
Також слідчий суддя зазначає, що відсутні підстави для продовження строку досудового розслідування з метою відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту у порядку статті 290 КПК України після його завершення, оскільки згідно ч. 5 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки, передбачені ст. 219 КПК України.
Складання обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування, вручення обвинувального акта є завершальним етапом перед направленням обвинувального акта до суду та закінченням досудового розслідування. При цьому, згідно положень ч. 2 ст. 283 КПК України закінчення досудового розслідування пов`язується із: (1) закриттям кримінального провадження; (2) зверненням до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; (3) зверненням до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Таким чином, закінчення досудового розслідування настає після прийняття прокурором одного із процесуальних рішень, передбаченого ч. 2 ст. 283 КПК України, та не є підставою для продовження строку досудового розслідування.
Посилання детектива на можливу необхідність у проведенні інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій, заходів забезпечення кримінального провадження, можливе виникнення необхідності у повідомленні ОСОБА_4 про нову підозру, а також повідомлення про підозру іншим особам, причетним до подій, що розслідуються в межах Кримінального провадження, є абстрактним, вказані обставини можуть і не настати в майбутньому, а тому не є підставою для продовження строку досудового розслідування у Кримінальному провадженні.
Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите (ч. 5 ст. 28 КПК України).
Крім того, посилання детектива на дію воєнного стану на території України саме по собі не є підставою для задоволення клопотання про продовження строку досудового розслідування.
Разом з цим, враховуючи вищевикладене, детективом доведено обґрунтованість Клопотання та слідчим суддею не встановлена його протиправність, з урахуванням обставин, зазначених у Клопотанні та доданих до нього доказів, з огляду на необхідність отримання висновків експертиз, зазначених у Клопотанні, проведення досудового розслідування потребує додаткового часу, якого у сторони обвинувачення немає внаслідок закінчення шестимісячного строку досудового розслідування.
Враховуючи обсяг та специфіку процесуальних дій, які вже проведено та проведення яких є необхідним для здійснення досудового розслідування у Кримінальному провадженні, зважаючи на необхідність отримання висновків експертиз, щодо яких наявні відомості про неможливість їх проведення у строк до 90 календарних днів, а проведення комплексної оціночно-будівельної та товарознавчої експертизи, може тривати і більше (враховуючи строки проведення попередніх аналогічного виду експертиз від 1 до 5 років), зважаючи на необхідність допитати ряд свідків за участю сторони захисту, зокрема з метою забезпечення права підозрюваного ОСОБА_4 на захист, беручи до уваги специфіку та вагомість доказового значення відомостей, з метою отримання яких призначено проведення експертиз, а також враховуючи характер та предмет вчиненого злочину, наведені вище обставини, а також мету продовження строку досудового розслідування - забезпечення завдань кримінального провадження, проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов до висновку, що існують достатні та обґрунтовані підстави вважати, що Кримінальне провадження належить до категорії особливо складних і для завершення досудового розслідування у Кримінальному провадженні необхідно продовжити строк орієнтовно до дев`яти місяців.
З урахуванням встановлених обставин, слідчий суддя дійшов висновку щодо необхідності продовжити строк досудового розслідування у Кримінальному провадженні до дев`яти місяців, тобто до 18.03.2026 включно, який, на даний час, на думку слідчого судді є необхідним та достатнім для завершення проведення зазначених у Клопотанні процесуальних/слідчих дій та прийняття процесуальних рішень у Кримінальному провадженні, що буде відповідати засадам кримінального провадження, зокрема, щодо розумності строків, а також завданням кримінального провадження. У разі, якщо в цей строк неможливо буде завершити досудове розслідування, сторона обвинувачення не позбавлена можливості в подальшому звернутись із клопотанням про продовження строку досудового розслідування в межах строків, встановлених кримінальним процесуальним законом.
Доводи сторони захисту про те, що у Клопотанні слідчого не зазначені причини, які перешкоджали завершити слідчі (процесуальні) дії у «первісному» КП 752, слідчим суддею не беруться до уваги, оскільки предметом розгляду Клопотання є саме виділене Кримінальне провадження. Обставини досудового розслідування у КП 752 не мають визначального значення для вирішення питання про необхідність продовження строків у даному Кримінальному провадженні. Натомість у Клопотанні наведені конкретні обставини, що перешкоджають провести/завершити слідчі (розшукові) та процесуальні дії у Кримінальному провадженні раніше. 
Клопотання відповідає загальним вимогам, встановленим абз. 2 ч. 2 ст. 295-1 КПК України щодо змісту клопотання, в ньому зазначена суть повідомленої підозри, посилання на докази, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, яка дала підстави для повідомлення про підозру ОСОБА_4 та які свідчать про наявність достатніх підстав вважати щодо його причетності до цієї події кримінального правопорушення, процесуальні дії, які необхідно здійснити, значення їх результатів, строк необхідний для проведення/завершення процесуальних дій, обставини, що перешкоджають здійснити ці процесуальні дії раніше. До Клопотання додано копії документів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи Клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо Кримінального провадження, в межах якого подається клопотання, а отже вимог абз.3 ч.2 ст. 295-1 КПК України також дотримано.
Інші доводи сторони захисту не мають суттєвого значення для прийняття рішення за результатами розгляду Клопотання.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для частковог задоволення Клопотання.
Керуючись статтями 28, 219, 294, 295-1, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити частково.
Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22024000000001148 від 12.12.2024 до дев`яти місяців, тобто до 18.03.2026 включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_77