Справа № 496/500/25
Провадження № 2/496/639/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді Шаньшиної М.В.,
секретаря Ткаченко В.М.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка Біляївського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «СВЕА Фінанс» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором оренди з правом викупу №1144210705022 від 05.07.2021 року у розмірі 92 655 грн. та понесені судові витрати.
Свої вимоги мотивує тим, що 05.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок комфорту» та ОСОБА_1 укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144210705022. Відповідач через сайт ТОВ «Будинок комфорту» https://domcomfort.ua в особистому кабінеті подав заявку на укладання договору з наданням необхідної інформації та копій документів для вчинення електронного правочину. Після чого відповідач здійснив послідовність дій за допомогою ідентифікації в інформаційно-телекомунікаційній системі, ознайомлення з офертою договору та підписала одноразовим ідентифікатором із отриманням на його телефон електронного повідомлення про прийняття умов (підписання), щодо укладення договору. За умовами договору оренди ТОВ «Будинок комфорту» надав відповідачу у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди: Рідкокристалічний телевізор, модель товару: LCDtv37-45” Ergo 43DUS6000 з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених правилами надання майна в оренду. ТОВ «Будинок комфорту» свої зобов`язання за договором виконав, передавши об`єкт оренди відповідачу оператором поштового зв`язку «Нова пошта».
03.07.2023 року між ТОВ «Будинок комфорту» та ТОВ«СВЕА Фінанс» (попередня назва «Росвен Інвест Україна») укладено договір факторингу № 01.02-28/23, у відповідності до умов якого, право грошової вимоги за кредитним договором № 1144210714043 від 14.07.2021 року, укладеним між ТОВ «Будинок комфорту» та відповідачкою, перейшло до ТОВ «СВЕА Фінанс». Відповідно до реєстру боржників «СВЕА Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором оренди в сумі 92 655 грн., з яких: 37 062 грн. заборгованість за простроченими орендними платежами, 18 531 грн. заборгованість за пенею за договором, 37 062 грн. заборгованість за вартістю орендного майна, донарахована позивачем. Посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобов`язання за договором оренди, а тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за його відсутності тане заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач, а також його представник – адвокат Богемська С.О. в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялися про день слухання справи належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не подали, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Приймаючи до уваги заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 05.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144210705022.
05.07.2021 року відповідач через веб-сайт ТОВ «Будинок комфорту» (https://domcomfort.ua), на якому станом на момент укладення договору була розміщена публічна оферта договору оренди майна з правом викупу з усіма його істотними умовами, в особистому кабінеті, подав заявку на укладення договору з наданням необхідної інформації та копій документів для вчинення електронного правочину. Після цього відповідач здійснив послідовність дій в особистому кабінеті за допомогою ідентифікації в інформаційно-телекомунікаційній системі, ознайомлення з офертою договору, вибрав опцію «підписати» та підписав одноразовим ідентифікатором із отриманого на його телефон електронного повідомлення про прийняття умов (підписання), щодо укладення Договору в інформаційно-телекомунікаційній системі, уклавши тим самим договір оренди. (а.с. 9).
За умовами договору оренди майна з правом викупу, ТОВ «Будинок комфорту» надав відповідачу у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди: рідкокристалічний телевізор, модель товару: LCDtv37-45” Ergo 43DUS6000, з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених правилами надання майна у оренду, які є невід`ємною частиною договору та на момент укладення договору були розміщені на веб-сайті орендодавця у вільному доступі для необмеженого кола осіб. Відповідач зобов`язався прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату. 
Сторонами, відповідно до умов договору оренди майна з правом викупу, погоджено строк оренди майна - 18 місяців; щомісячний платіж – 2 059 грн; вартість, включаючи ПДВ при викупі 18 місяців – 37 062 грн (пункт 2 договору оренди майна з правом викупу). Сплата Орендної плати у розмірі 2 059 грн (в тому числі ПДВ 128,17грн) здійснюється орендарем до 05 числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, який становить 18 місяців, де днем внесення останнього платежу є 05.01.2023 року.
Свої зобов`язання за договором ТОВ «Будинок Комфорту» виконало у повному обсязі, відповідно до умов договору надав орендареві у строкове платне володіння та користування майно об`єкт оренди, шляхом направлення відповідачу об`єкта оренди оператором поштового зв`язку «Нова пошта», що підтверджується копією експрес-накладної № 20450409973788 від 05.07.2021 року. (а.с. 26).
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди утворилася заборгованість, яка відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за договором оренди № 1144210705022 від 05.07.2021 року, за період з 05.08.2021 року по 18.06.2024 року, станом на 23.01.2025 року складає 92 655 грн., з яких: 37 062 грн. заборгованість за простроченими орендними платежами, 18 531 грн. заборгованість за пенею за договором, 37 062 грн. заборгованість за вартістю орендного майна, донарахована позивачем. (а.с. 27-35).
Відповідно до пункту 4 договору оренди та майна з правом викупу та пункту 8.4 Правил до договору оренди, за прострочення орендних платежів орендодавець має право нараховувати орендарю пеню в розмірі до 3% (трьох відсотків) від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за цим Договором оренди. Орендодавець відповідним правом скористався і нараховував пеню. Також варто зазначити, що станом на дату складення відповідної позовної заяви унаслідок порушення орендарем умов викупу об`єкту оренди до орендаря не перейшло право власності на об`єкт оренди. (а.с. 9).
Договір оренди укладений з використанням інформаційно-комунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», шляхом направлення через телекомунікаційну систему одноразових ідентифікаторів «D901, D817, D179» на номер телефону відповідача.
Правовідносини, що виникли між сторонами у зв`язку з укладенням кредитного договору регламентуються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію» та інших нормативно-правових актів у сфері регулювання ринків фінансових послуг.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац другий частини 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, належить зробити висновок, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 року у справі № 127/33824/19.
В ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Відповідно до ст. 8 вказаного Закону юридична сила електронного документу не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги».
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документу з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документу.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частина перша стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Наведене вище, у свою чергу, свідчить про належне укладення кредитного договору, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін.
Аналогічна правова позиція сформована у ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.
Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України "Про електронну комерцію", містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі N 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.
Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18).
Аналізуючи положення вищевказаного законодавства, вбачається, що з урахуванням особливостей Договору оренди майна з правом викупу № 1144210714043 від 14.07.2021 року, його було укладено в електронному вигляді через інформаційно-телекомунікаційну систему позивача за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 705 ЦК України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором.
Із положень ст. 759 ЦК України слідує, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
Статтею 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до частини першої статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою статті 764 ЦК України.
Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ч. 1ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
03.07.2023 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 01.02-28/23, відповідно до умов якого ТОВ «Будинок Комфорту» передає (відступає) фактору, а фактор набуває права вимоги клієнта за Договорами та сплачує клієнту за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та строки, встановлені цим Договором.(а.с. 39-50).
Відповідно до рішення єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН Інвест Україна» № 1 від 25.03.2024 року змінено назву товариства на Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА Фінанс» (а.с. 60).
Згідно з підпунктом 3.1.3 Договору факторингу, сторони погодили, що право вимоги переходить до фактора (позивача) з моменту підписання Договору факторингу після чого фактор (позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за договорами оренди. Разом з правами вимоги фактору (позивачу) переходять всі інші пов`язані з ними права, в обсязі і на умовах, що існували у клієнта (орендодавця) на момент переходу цих прав та передбачених Договором оренди.
Відповідно до п. 1.1 Договору факторингу, погоджений перелік боржників, їх Договорів оренди, права вимог за якими відступаються за цим Договором факторингу, особистих даних і розмірів грошових зобов`язань кожного з них із зазначенням суми заборгованості, а також інших даних у разі їх наявності у клієнта, за формою, наведеною в Додатку 1 до цього Договору (реєстр боржників).
Виконання умов договору факторингу № 01.02-28/23 від 03.07.2023 року та перехід права вимоги за кредитними договорами підтверджується платіжною інструкцією № 9196 від 10.07.2023 року, згідно якої ТОВ «СВЕА Фінанс» (попередня назва «Росвен Інвест Україна») сплатило грошові кошти ТОВ «Будинок комфорту» у сумі 7200000,00 грн в якості оплати за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу № 01.02-28/23 від 03.07.2023 року (а.с. 58).
Відповідно до п. 8.5. «Правил надання майна в оренду», у разі не здійснення оплати орендарем орендної плати протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладення договору оренди майна з правом викупу, орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати договір оренди майна з правом викупу, повідомивши орендаря за 15 календарних днів до фактичної дати такого розірвання. У такому разі орендар зобов`язаний сплатити вже нараховану орендну плату, додатково сплатити штраф у розмірі 50 % від загальної суми прострочених орендних платежів за договором оренди майна з правом викупу, та викупити об`єкт оренди за ціною, визначеною у договорі оренди майна з правом викупу за вирахуванням суми вже внесених на момент припинення договору оренди майна з правом викупу орендних платежів, або повернути об`єкт оренди.
Згідно п. 6.4.6 Правил, у разі припинення Договору оренди майна з правом викупу, в тому числі і в разі одностороннього його розірвання за ініціативи орендодавця, орендар зобов`язаний негайно повернути орендодавцю об`єкт оренди у стані, у якому він був одержаний з урахуванням нормального зносу. Якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення об`єкта оренди, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення, а також штраф у розмірі, визначеному п. 8.5 даних правил.
Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до частини першої статті 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Враховуючи те, що відповідачем не виконано умови зазначеного договору, допущено прострочення зі сплати орендних платежів, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 92 655 грн., з яких: 37 062 грн. - заборгованість за простроченими орендними платежами, 18 531 грн. - заборгованість за пенею за договором, 37 062 грн. - заборгованість за вартістю орендного майна, донарахована позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з наданої платіжної інструкції № 326 від 13.01.2025 року (а.с. 6), позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, а тому з відповідача підлягає стягненню сума судового збору.
Керуючись ст. ст.526, 530, 536, 548, 549, 705, 759, 762-764 ЦК України, ст.3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди майна з правом викупу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА Фінанс» (код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6) заборгованість за договором оренди майна з правом викупу № 1144210705022 від 05.07.2021 року у розмірі 92 655 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА Фінанс» (код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6) судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Рішення суду, як ухвалене заочно, може бути переглянуте Біляївським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, а саме: рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду, як ухвалене заочно, набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.В. Шаньшина