Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2026 року Справа№200/5779/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Логойди Т.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

31.07.2025 року ОСОБА_1 через свого представника (адвоката) та підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив: 
- визнати протиправними дії командування Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови йому у внесенні змін до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 24.01.2025 року №34-РС (по особовому складу) про його звільнення у запас відповідно пп. «б» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби) щодо загальної, календарної та пільгової вислуги років військової служби за мобілізацією у Збройних Силах України в період з 26.02.2022 року по 29.01.2025 року;
- зобов`язати командування Військової частини НОМЕР_1 внести зміни до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 24.01.2025 року №34-РС (по особовому складу) про його звільнення у запас відповідно пп. «б» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби) щодо вислуги років військової служби за мобілізацією у Збройних Силах України в період з 26.02.2022 року по 29.01.2025 року, а саме зазначити загальну вислугу років – 06 років 02 місяці 08 днів, календарну вислугу років – 02 роки 11 місяців 3 дні, пільгову вислугу років – 01 рік 07 місяців 20 днів, для перерахунку йому пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;
- визнати протиправними дії командування Військової частини НОМЕР_2 щодо відмови йому, звільненому у запас відповідно пп. «б» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби), у внесенні змін до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2025 року № 29/нст (по стройовій частині) (в позові помилково зазначено «(по особовому складу)») про його виключення зі списків особового (помилково зазначено «особливого») складу цієї військової частини, щодо загальної, календарної та пільгової вислуги років військової служби за мобілізацією у Збройних Силах України в період з 26.02.2022 року по 29.01.2025 року;
- зобов`язати командування Військової частини НОМЕР_2 внести зміни до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2025 року № 29/нст (по стройовій частині) (в позові помилково зазначено «(по особовому складу)») про його виключення зі списків особового (помилково зазначено «особливого») складу цієї військової частини, щодо вислуги років військової служби за мобілізацією у Збройних Силах України в період з 26.02.2022 року по 29.01.2025 року, а саме зазначити загальну вислугу років – 06 років 02 місяці 08 днів, календарну вислугу років – 02 роки 11 місяців 3 дні, пільгову вислугу років – 01 рік 07 місяців 20 днів, для перерахунку йому пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Позов обґрунтовував тим, що з 26.02.2022 року по 29.01.2025 року проходив військову службу за мобілізацією у Військовій частині НОМЕР_1 та в підпорядкованій їй Військовій частині НОМЕР_2 , з яких був звільнений. Перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Він є пенсіонером Міністерства внутрішніх справ України і думає щодо перерахунку пенсії у зв`язку зі збільшенням вислуги років або щодо переходу на пенсію за лінією Міністерства оборони України.
В оскаржених наказах:
1) Військової частини НОМЕР_1 від 24.01.2025 року №34-РС (по особовому складу) про його звільнення у запас відповідно пп. «б» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби) та 
2) Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2025 року № 29/нст (по стройовій частині) про його виключення зі списків особового складу цієї військової частини, -
на його думку, неправильно визначена пільгова вислуга років (зазначені нулі), оскільки невірно зарахований період військової служби за мобілізацією у Збройних Силах України в період з 26.02.2022 року по 29.01.2025 року, а саме не враховано те, що із зазначеного періоду з 27.04.2022 року по 10.01.2025 року (протягом відповідних періодів) він брав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а тому такі періоди військової служби мають бути зараховані до вислуги в пільговому обчисленні - один місяць служби за три місяці.
Звернення до відповідача з цього питання не призвело до бажаного результату.
Вважав, що неправильне обчислення пільгової вислуги років негативно впливає на його пенсійні права, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07.08.2025 року відкрито провадження у вказаній адміністративній справі; вирішено справу розглянути суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
За результатами повторного автоматичного розподілу вказаної справи, який здійснювався через тимчасову непрацездатність судді, що відкрив провадження у справі, справу передано на розгляд іншого судді.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24.12.2025 року поновлено пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовом; прийнято до провадження адміністративну справу; допущено заміну одного з відповідачів у даній справі, а саме Військову частину НОМЕР_2 його правонаступником – Військовою частиною НОМЕР_1 ; вирішено справу розглянути суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що, відповідно до спільної директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.05.2025 року № Д-321/65/дск «Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2025 році» та директиви командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України від 22.05.2025 року № Д-22/ДСК «Про проведення додаткових організаційних заходів у Командуванні Сил територіальної оборони Збройних Сил України в 2025 році» Військова частина НОМЕР_1 є правонаступником, зокрема Військової частини НОМЕР_2 у зв`язку з переформуванням.
Тому Військова частина НОМЕР_1 , як правонаступник, надає відзив і по вимогам позивача до Військової частини НОМЕР_2 .
Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”», регулюють правовідносини пенсійного забезпечення громадян України із числа, зокрема, осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ. 
Вважав, що відповідно до зазначених нормативних актів пільгова вислуга років враховується виключно для визначення розміру пенсії звільнених із військової служби військовослужбовців. 
Під час проходження військової служби пільгова вислуга років не застосовується та не обчислюється. Тому підстави для внесення змін до оскаржених наказів відсутні.
У зв`язку з цим вважав, що позивачу потрібно звернутися до уповноваженого органу з питань призначення пенсії за останнім місцем служби (орган Міністерства внутрішніх справ України). Тим більше, що позивач на пенсійному обліку пенсіонерів Міністерства оборони України (по Донецькій області) не перебуває.
Просив в задоволенні позову відмовити.
Позивач подав відповідь на відзив, якою підтримав доводи позовної заяви. Також зазначав, що твердження відповідача, що під час проходження військової служби пільгова вислуга років не застосовується та не обчислюється, є неправильним.
Відповідачем не враховано те, що призначення пенсії позивачу не є предметом спору. Спірним питанням у справі є внесення змін в накази шляхом правильного зазначення в них вислуги років військової служби за мобілізацією у Збройних Силах України в період з 26.02.2022 року по 29.01.2025 року, а саме слід зазначити (за його підрахунками) загальну вислугу років – 06 років 02 місяці 08 днів, календарну – 02 роки 11 місяців 3 дні, пільгову – 01 рік 07 місяців 20 днів.
Просив аргументи представника відповідачів, викладені у відзиві на позовну заяву, визнати необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню; позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідач подав письмові пояснення, в яких зазначав, що в наказі про виключення позивача зі списків Військової частини НОМЕР_2 зазначено, що станом на 29.01.2025 року вислуга позивача становить: календарна – 17 років 04 місяці 04 дні, пільгова – 00 років 00 місяців 00 днів, загальна – 17 років 04 місяці 04 дні. Ці дані були розраховані на підставі вислуги років під час служби у Військовій частині НОМЕР_2 та наданих позивачем документів.
Судом встановлено, з ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка йому призначена з 01.02.2009 року. Позивач є учасником бойових дій.
В період з 26.02.2022 року по 29.01.2025 року він проходив військову службу за мобілізацією у Військовій частині НОМЕР_2 , яка була у підпорядкуванні Військової частини НОМЕР_1 (підтверджується, зокрема військовим квитком позивача та обліково-послужною карткою до військ квитка).
Під час проходження такої служби в періоди з 27.04.2022 по 05.05.2022; з 09.05.2022 по 31.10.2022; з 19.11.2022 по 21.11.2022; з 06.04.2023 по 24.04.2023; з 29.04.2023 по 11.07.2023; з 16.07.2023 по 04.09.2023; з 16.09.2023 по 18.01.2024; з 29.01.2024 по 19.04.2024; з 26.05.2024 по 26.05.2024; з 01.07.2024 по 10.07.2024; з 21.09.2024 по 22.10.2024; з 29.12.2024 по 10.01.2025 позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Вказані обставини підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_2 від 21.02.2025 року № 1556//805 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Наказом Військової частини НОМЕР_1 від 24.01.2025 року №34-РС (по особовому складу) позивача звільнено у запас відповідно пп. «б» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби).
Наказом Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2025 року № 29/нст (по стройовій частині) його виключено зі списків особового складу цієї військової частини з 29.01.2025 року.
В цьому наказі зазначено, що вислуга років станом на 29.01.2025 року становить:
календарна – 17 років 04 місяці 04 дні; 
пільгова – 00 років 00 місяців 00 днів; 
загальна – 17 років 04 місяці 04 дні. 
Позивач вважав, що з періоду проходження ним військової служби за мобілізацією у Збройних Силах України з 26.02.2022 року по 29.01.2025 року періоди, протягом яких він брав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мали бути зараховані до вислуги в пільговому обчисленні – один місяць служби за три місяці.
У зв`язку з цим позивач та його представник неодноразово зверталися, зокрема до вказаних військових частин з відповідними заявами та запитами щодо внесення змін до наказів в частині вислуги років (зокрема, заява позивача від 05.05.2025 року).
Звернення з цього питання не призвели до бажаного результату.
Так, зокрема, листом Військової частини НОМЕР_2 від 11.05.2025 року № 1556/Вих3ВГ/54 позивача повідомлено, що пільгова вислуга років враховується виключно для визначення розміру пенсії звільнених із військової служби військовослужбовців, тому підстави для внесення змін до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 29.01.2025 року за № 29/нст відсутні.
Судом також встановлено, що відповідно до спільної директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.05.2025 року № Д-321/65/дск «Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2025 році» та директиви командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України від 22.05.2025 року № Д-22/ДСК «Про проведення додаткових організаційних заходів у Командуванні Сил територіальної оборони Збройних Сил України в 2025 році» Військова частина НОМЕР_1 є правонаступником, зокрема Військової частини НОМЕР_2 у зв`язку з переформуванням (довідка Військової частини НОМЕР_1 від 17.07.2025 року № 1553/8817).
Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Пунктами «а», «б», «в» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби: 
а) особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу;
б) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань;
в) особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України.
Умови призначення пенсій за вислугу років передбачені ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до ч. 1 ст. 12 вказаного Закону пенсія за вислугу років призначається, зокрема: 
а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше;
б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України;
в) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу при досягненні 45-річного віку і за наявності в них вислуги 20 календарних років і більше, які звільняються з військової служби відповідно до Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей".
Згідно зі ст. 13 цього Закону пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах, зокрема:
а) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони, Державному бюро розслідувань та звільненим зі служби у Національному антикорупційному бюро України за віком чи через хворобу, звільненим зі служби в органах та підрозділах цивільного захисту за віком чи за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;
б) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);
в) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, які звільняються з військової служби на умовах Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" (пункт "в" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 3 проценти за кожний повний рік вислуги понад 20 років, але не більше ніж 65 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Статтею 171 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пп. 1 п. 3 постанови Кабінету Міністрів від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» до вислуги років для визначення розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зараховується на пільгових умовах:
особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, - один місяць служби за три місяці часу проходження служби, протягом якого особа брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів під час дії воєнного стану.
Позивач належав до зазначених осіб.
Постанова Кабінету Міністрів від 17.07.1992 року №393 є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.03.2021 року в справі № 805/3923/18-а, де Суд дійшов висновку про те, що, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів від 17.07.1992 року №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Верховний Суд також зазначив, що є необґрунтованим висновок про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, і звернув увагу на необхідності врахування норм підзаконних нормативно-правових актів при обчисленні вислуги років для призначення пенсії.
Висновки щодо застосування норм права, що викладені у вказаній постанові Верховного Суду, відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Виходячи з положень Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1 (з урахуванням додатку №7 до цього Порядку (п. 2 розд. II), проведення розрахунку вислуги років належить до повноважень уповноважених структурних підрозділів відповідних органів, де особа проходила службу та була звільнена з посади. Розрахунок вислуги років на пенсію складається за матеріалами особової справи та зазначається в поданні про призначення пенсії, які разом з іншими документами направляються до органу, що призначає пенсію за місцем проживання особи.
Так, відповідно до п. 2 розд. ІІ цього Порядку до заяви про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності додаються такі документи, як, зокрема:
1) подання про призначення пенсії, підготовлене уповноваженим органом (структурним підрозділом) (додаток 7 до цього Порядку);
2) витяги з наказів про звільнення та (або) виключення зі списків особового складу (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню) або їх копії.
З розрахунку вислуги років позивача, що наведений в наказі Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2025 року № 29/нст про виключення зі списків особового складу, вбачається, що позивачу вислуга років станом на 29.01.2025 року (день виключення зі списків особового складу) зазначена наступним чином: календарна – 17 років 04 місяці 04 дні; пільгова – 00 років 00 місяців 00 днів; загальна – 17 років 04 місяці 04 дні. 
При цьому суб`єктом владних повноважень не враховано те, що протягом певних періодів, що зазначені у довідці Військової частини НОМЕР_2 від 21.02.2025 року № 1556//805, позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а тому такі періоди підлягали зарахуванню не лише до календарної та загальної вислуги років (що зроблено відповідачем), а й до вислуги років на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.
Вказані положення законодавства та обставини справи не були враховані при винесенні зазначеного наказу (про виключення зі списків особового складу) та при зверненні позивача із заявою про внесення відповідних змін до наказу, що призвело до неправомірного відображення в цьому наказі пільгової вислуги років позивача станом на день виключення зі списків особового складу.
З огляду на наведене порушені права позивача підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову шляхом, який гарантував би повне їх відновлення (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).
Щодо позовних вимог, що стосуються наказу про звільнення (наказу Військової частини НОМЕР_1 від 24.01.2025 року №34-РС), то в такому наказі вислуга років не зазначена, що відповідало вимогам законодавства з урахуванням того, що виключення позивача зі списків особового складу відбулося пізніше (29.01.2025 року), відповідно, вислуга позивача на час такого виключення була більшою (ніж була на час звільнення).
Вирішуючи спір судом в цій частині враховані положення ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до яких закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України (а не день звільнення зі служби, як помилково вважав позивач, який щодо позивача відбувся раніше).
З огляду на наведене правові підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, і доказів понесення ним інших судових витрат до суду не подано, тому виходячи з положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати неправомірним та скасувати наказ Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2025 року № 29/нст в частині зазначеної в ньому пільгової вислуги років ОСОБА_1 станом на 29.01.2025 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (як правонаступника Військової частини НОМЕР_2 ) внести зміни в наказ Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2025 року № 29/нст в частині визначення пільгової вислуги років ОСОБА_1 , яку обчислити з урахуванням довідки Військової частини НОМЕР_2 від 21.02.2025 року № 1556//805, а саме із зарахуванням періодів з 27.04.2022 по 05.05.2022; з 09.05.2022 по 31.10.2022; з 19.11.2022 по 21.11.2022; з 06.04.2023 по 24.04.2023; з 29.04.2023 по 11.07.2023; з 16.07.2023 по 04.09.2023; з 16.09.2023 по 18.01.2024; з 29.01.2024 по 19.04.2024; з 26.05.2024 по 26.05.2024; з 01.07.2024 по 10.07.2024; з 21.09.2024 по 22.10.2024; з 29.12.2024 по 10.01.2025 (протягом яких ОСОБА_1 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України) до вислуги років на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення судом складено 07 січня 2026 року. 

Суддя Т.В. Логойда