ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/350/25  Номер провадження 33/814/238/26	Головуючий у 1-й інстанції Назарьова Л. В.  Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем судового засідання Леуською Л.Я., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Галушка С.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Галушка С.С., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08 жовтня 2025 року, 

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 гривень.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 01 лютого 2025 року о 22:30 годині в м.Кобеляки по вулиці Дніпропетровській, 1 Полтавського району Полтавської області, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху керував транспортним засобом марки Skoda державний номерний знак НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із порожнини рота, не чітка мова, почервонілі очі), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.
В апеляційній скарзі адвокат Галушко С.С. просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує про те, що ОСОБА_1 неодноразово заперечував факт керування автомобілем. На відеозаписі, долученому до матеріалів справи, вбачається, що автомобіль перебуває в нерухомому стані із заглушеним двигуном.
Зауважує, що працівники поліції не виявляли ознак сп`яніння у ОСОБА_1 та не повідомляли йому про їх виявлення.
Крім того, поліцейські не повідомляли ОСОБА_1 про підстави проходження ним огляду на стан сп`яніння.
Зазначає, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд за допомогою алкотестера «Драгер», однак поліцейські не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, письмове направлення на такий огляд йому не вручали та усно не оголошували.
Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду водія на стан сп`яніння, направлення водія для проходження огляду на стан сп`яніння до медичного закладу та інші адміністративні матеріали поліцейські складали у відсутність ОСОБА_1 , зі змістом цих документів ОСОБА_1 не ознайомлювали та не вручали йому. 
Перевіривши матеріали справи, заслухавши учасників справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.
Згідно з вимог ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів, оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив всі докази і надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної статі.
Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними і дослідженими доказами, а саме: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №23622 від 01.02.2025, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського.
Як вбачається з відеозапису від 01 лютого 2025 року о 22:49 годині працівник поліції підійшов до автомобіля у якому перебуває ОСОБА_1 на водійському місці транспортного засобу, який перебував у ввімкненому стані, тримає у руках ключ від автомобіля та повідомляє, що він лише перегнав машину, так як вважав, що на попередньому місці стоянки його автомобіль могли пошкодити. Таку інформацію ОСОБА_1 повідомляє кілька раз. Потім о 23:05 працівником поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на місці чи проїхати в лікарню. О 23:19 ОСОБА_1 підтверджує, що авто стояло біля готелю і він перегнав його до місця, де стоять камери. Крім цього, на вказаному відеозаписі зафіксовано, що на прохання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 працівники поліції демонструють запис із моментом керування ОСОБА_1 автомобілем. Після перегляду, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично не заперечують факт керування ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 повідомляє, що він попрохав ОСОБА_1 перегнати авто до місця де встановлені камери відеоспостереження, а ОСОБА_3 повідомляє, що в суді повідомить, що саме він керував автомобілем, а не ОСОБА_1 і що відеозапис можна знищити). Крім цього, відеозаписом 0000-00000020250201215426_0001А зафіксовано, що працівник поліції, а саме інспектор ОСОБА_4 повідомляє ОСОБА_1 , що від нього чути запах алкоголю із порожнини рота. Також відеозаписом зафіксовано, що свідок ОСОБА_3 підтверджує, що ОСОБА_1 лише перегнав авто. З відеозапису 0000-00000020250201215426_0002А вбачається, що ОСОБА_4 пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, потім така пропозиція була повторена. При цьому сам ОСОБА_1 два рази повідомляє, що він лише перегнав авто, щоб воно стояло під камерами.
Таким чином, за результатами перегляду відеозапису судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем, що підтверджується його показаннями, зафіксованими працівниками поліції на відеозаписі з нагрудної камери, мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, про які йому повідомили під запис та він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі.
Окрім цього, керування транспортним засобом також підтверджується постановою про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.5 ст. 121 КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення майже відразу після складання протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.
Те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драген», не заперечує і сам ОСОБА_1 .
Протокол складений працівниками поліції без жодних зауважень та заперечень ОСОБА_1 щодо факту керування транспортним засобом.
При цьому з відеозапису вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 неодноразово зазначав, що він не буде підписувати та отримувати жодні документи, тому доводи сторони захисту про те, що його не було ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан сп`яніння та направленням водія для проходження огляду на стан сп`яніння, є безпідставними та спростовуються дослідженим відеозаписом події.
Будь-яких відомостей, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , оскарження їх дій або бездіяльності згідно з чинним законодавством України матеріали справи не містять. Отже, здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.
Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.
Окрім того, допитані у суді першої інстанції працівники патрульної поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в судовому засіданні повідомили, що 01 лютого 2025 року перебували на патрулюванні та ними був зупинений автомобіль, який рухався у м. Кобеляки від готелю «Ворскла» до кафе-піцерії «Ван і Дан», за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Під час спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, про що йому було повідомлено, але він відмовився від огляду на такий стан на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я.
Враховуючи викладене, доводи ОСОБА_1 та адвоката щодо відсутності доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння лише на місці, не знайшли свого підтвердження та спростовуються сукупністю проаналізованих доказів, які містяться у матеріалах справи.
Зафіксована на наданих відеозаписах інформація є достатньою та узгоджується з іншими наявними в матеріалах справи доказами на підтвердження обставин, що мають значення для справи.
Таким чином доводи апеляційної скарги не спростовують законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність висновку суду про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху.
На підставі наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції під час апеляційного розгляду не встановлено.
Враховуючи викладене, приходжу висновку, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Галушка С.С., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду В.М. Герасименко