Справа № 484/4956/25
Провадження № 2/484/82/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року    м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого – судді Маржиної Т.В., 
за участю секретаря судового засідання – Чумак А.О.,
у відсутність сторін, їх представників згідно заяв,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати, -

ВСТАНОВИВ:

04.09.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ТОВ «Південь Агро Інвест» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати в сумі 16 360 грн. 99 к., мотивуючи тим, що вона є власником земельних ділянок з кадастровими номерами 4825486300:07:000:0320, 4825486300:01:000:0682, 4825486300:05:000:0414, 4825486300:01:000:1421, що знаходяться в межах Синюхино-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Між нею та ПСП ім. Т.Г. Шевченка 03.09.2013 року було укладено договір оренди землі № 040802200123. Державну реєстрацію іншого речового права проведено за номерами 4494185, 4494627, 4495033, 4495458 від 29.01.2014 року. Згодом у 2017/2018 р.р. між нею та ПСП ім. Т.Г. Шевченка і новим орендарем ТОВ «Південь Агро Інвест» було підписано додаткову угоду до договору оренди землі про зміну орендаря та розміру орендної плати. Відповідно до пункту 4.1 умов додаткової угоди договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 22 373,88 грн. Пунктом 4,5 передбачено, що орендна плата вноситься орендарем не пізніше 01 вересня поточного року. Орендар перераховує грошові кошти орендної плати на банківський розрахунковий рахунок орендодавця. Згідно з п.4.7 дод.угоди у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожний день прострочення. Сплата орендної плати здійснювалась у безготівковій формі шляхом зарахування орендної плати на її картковий рахунок із грубим порушенням строків сплати орендної плати у відповідності до умов Договору оренди землі. Орендна плата за 2021 рік була остаточно виплачена 19.05.2023 року. Орендна плата за 2022 рік була виплачена 19.05.2023 року, тож прострочення суми боргу становить понад 181 день. Пеня за 2022 рік становить 4048,97 грн. Орендна плата за 2023 рік була виплачена 15.12.2023 року. Прострочення суми боргу становить 105 днів. Пеня за 2023 рік становить 2348,85 грн. Орендна плата за 2024 рік була виплачена 06.09.2024 року та 06.02.2025 року. Прострочення суми боргу становить 157 днів. Пеня за 2024 рік становить 193,11 грн. Також при виплаті/нарахуванні орендної плати ТОВ «Південь Агро Інвест» не враховувало індексацію. Сума індексації за 2022 рік 5952,18 грн., за 2023 рік – 1137,44 грн., за 2024 рік - 2 680,44 грн. Вважає, що ТОВ «Південь Агро Інвест» повинно було виплати орендну плату за 2022-2024 роки з урахуванням індексу інфляції. Зазначає, що ТОВ «Південь Агро Інвест» на момент звернення до суду заборгувало пеню за період несвоєчасної виплати орендної плати в сумі 6590,93 грн. Індексацію в сумі 9770,06 грн. Загальний розмір заборгованості становить 16360,99 грн. Протягом 2022-2024 років вона неодноразово зверталася до ТОВ «Південь Агро Інвест» відносно виплати орендної плати, але жодного результату не було. За таких обставин вважає, що наявні підстави для розірвання договору та стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 16360,99 грн.
Ухвалою суду від 05.09.2025 року відкрито провадження в наданій справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання; зобов`язано позивачку надати відомості про доходи за період з 01.01.2021 року по 04.09.2025 рік (дата звернення з позовом до суду) з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору у строк до 22.09.2025; зобов`язано ТОВ «Південь Агро Інвест» (ПСП ім. Т.Г. Шевченка) надати договір оренди землі, який було укладено 03.09.2013 року між ОСОБА_1 і ПСП ім. Т.Г. Шевченка та копію додаткової угоди, яка була укладена у 2017/2018 році між ОСОБА_1 і ПСП ім. Т.Г. Шевченка та ТОВ «Південь Агро Інвест» у строк до 22.09.2025; зобов`язано Центр надання адміністративних послуг м. Первомайська Миколаївської області надати копію договору оренди землі, який було укладено 03.09.2013 року між ОСОБА_1 і ПСП ім. Т.Г. Шевченка та копію додаткової угоди, яка була укладена ТОВ у 2017/2018 році між ОСОБА_1 і ПСП ім. Т.Г. Шевченка та «Південь Агро Інвест» у строк до 22.09.2025; зобов`язано Первомайську районну військову адміністрацію Миколаївської області надати копію договору оренди землі, який було укладено 03.09.2013 року між ОСОБА_1 і ПСП ім. Т.Г. Шевченка та копію додаткової угоди, яка була укладена ТОВ у 2017/2018 році між ОСОБА_1 і ПСП ім. Т.Г. Шевченка та «Південь Агро Інвест» у строк до 22.09.2025.
16.09.2025 року від виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області надійшла інформація про те, що у відділі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління адміністративних послуг та реєстрації апарату виконавчого комітету Первомайської міської ради здійснюється зберігання та ведення архівних реєстраційних справ виключно на об?єкти, що знаходяться в межах міста Первомайська. У 2016 році на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2016 р. N? 99 Первомайське міськрайонне управління юстиції було ліквідовано без правонаступництва. Архів розформовано та реєстраційні справи передані на зберігання суб`єктам наділеним повноваженнями на їх зберігання. На виконання вимог Перехідних та прикінцевих положень законів України від 26.11.2015 N? 834-VII «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та N? 835-VII «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» функції реєстрації речових прав на нерухоме майно прийняли на себе Первомайська міська рада та Первомайська районна державна адміністрація, здійснивши розподіл архівних реєстраційних справ за критерієм місця знаходження нерухомого майна. Згідно Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в редакції 2015 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводилася за принципом екстериторіальності в межах Миколаївської області. Після реєстрації всі документи справи направлялися до органу реєстрації, наділеним повноваженнями на їх зберігання за місцем знаходження нерухомого майна, тобто в даному випадку до Первомайської районної державної адміністрації.
23.09.2025 року від Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області на виконання вимог ухвали суду надали наступні копії документів: - копію Додаткової угоди №000979 до Договору оренди землі №000658 від 03.09.2013; - копію Додаткової угоди №000977 до Договору оренди землі №000658 від 03.09.2013; - копію Додаткової угоди №000978 до Договору оренди землі №000657 від 03.09.2013; - копію Додаткової угоди №000980 до Договору оренди землі №000659 від 03.09.2013.
09.10.2025 року від представника відповідача – адвоката Ряснянської І.С. на виконання вимог ухвали суду надійшли витребувані судом документи.
14.10.2025 року від представника відповідача Ряснянської І.С. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що позов не визнає, просила відмовити в задоволенні позовної заяви, посилаючись на те, що згідно з пунктом 4.2 додаткової угоди від 21.04.2017 року до Договору оренди землі від 23.02.2008 року (державна реєстрація Договору 17.06.2008 року за №040802200422), з суми орендної плати, Орендарем, як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України. Відповідно до п. 164.2.5 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу. Відповідно до п. 170.1.1 ст. 170 ПКУ податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. Відповідно до п. 141.9.2. ст. 142 ПК України до суми сплачених податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок відносяться податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з доходів фізичних осіб, які перебувають з платником податку у трудових або цивільно-правових відносинах (крім доходів, які сплачені за придбання товарів у фізичних осіб), з доходів за договорами оренди, суборенди, емфітевзису земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Ставки податку на доходи фізичних осіб, що застосовуються до доходів, отриманих у 2022 - 2024 рр. - 18 відсотків від бази оподаткування – щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 ст. 167 Кодексу) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами (п. 167.1 ст. 167 Кодексу); Ставки військового збору, що застосовуються до доходів, отриманих у 2022 - 2024 рр. - 1,5 відсотка – з доходів платників, визначених п. 162.1 ст. 162 ПКУ, що включаються до складу загального річного оподатковуваного доходу за 2024 звітний (податковий) рік та остаточний розрахунок податкових зобов`язань щодо яких проводиться в поданій річній податковій декларації про майновий стан і доходи, у тому числі з іноземних доходів (п. 1.16 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу). Таким чином із суми орендної плати з урахуванням індексу інфляції Орендарем утримується податок з доходів фізичних осіб та військовий збір, що разом становить – 19,5 %. Як зазначалось Позивачем та відповідно до пункту 4.1 додаткової угоди до Договору, орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 12,37 % нормативно грошової оцінки земельних ділянок, що в сумі становить 22 373,88 грн. На підставі вищевикладеного сума, що підлягає до виплати, у якості орендної плати: за 2022 рік становить – 22 802,48 грн. (22 373,88 грн. + 5 952,18 грн. (індексація)=28 326,06 *19,5:100=22 802,48 грн.), де 18 010,97 грн. оренда плата за Договором, 4 791,51 - індексація; за 2023 рік становить – 18 926,61 грн. (22 373,88 грн. + 1 137,44 грн. (індексація)=18 926,61 грн.*19,5:100=18 926,61 грн.), де 18 010,97 грн. орендна плата за Договором, 915,64 грн. – індексація; за 2024 рік становить – 20 168,73 грн. (22 373,88 грн.+2 680,44 грн. (індексація)=20 168,73 грн.*19,5:100=20 168,73 грн.) де 18 010,97 грн. орендна плата за Договором, 2 157,76 грн. – індексація. Всього за період 2022 – 2024 рр. – 61 897,82 грн., з яких 54 032,91 грн. орендна плата за Договором, 7 864,91 грн. – індексація. 
На підставі вищевикладеного після утримання необхідних податків та зборів (19,5 %) Позивачу до виплати за 2022 рік підлягає сума – 22 802,45 грн., де 18 010,97 грн. – орендна плата за Договором, 4 791,48 грн. – індексація; за 2023 рік - 18 926,61 грн. – де 18 010,97 грн. - орендна плата за Договором, 915,63 – індексація; за 2024 рік – 20 168,71 грн., де 18 010,97 грн. – орендна плата за Договором, 2 157,74 – індексація. Разом за період з 2022 - 2024 рр. сума яка підлягає до виплати – 61 897,77 грн., де 54 032,91 грн. орендна плата за Договором, а 7 864,84 грн. – сума індексації з урахуванням індексу інфляції. За 2022 рік оренда плата була виплачена у розмірі 22 058,72 грн., за 2023 рік – 22 058,72 грн., за 2024 рік – 22 058,72 грн., що доводиться копіями платіжних інструкцій №3040 від 16.05.2023 р. (оренда за 2022 рік), №9147 від 15.12.2023 р. (оренда за 2023 р.), №3909 від 06.09.2024 р. (оренда за 2024 рік). Всього виплачена за період з 2022 - 2024 рр. орендна плата у сумі – 66 176,16 грн. Вищевказане доводить про відсутність будь-якої заборгованості ТОВ «ПІВДЕНЬ АГРО ІНВЕСТ» перед ОСОБА_1 з орендної плати разом зі складовою її індексації, а навпаки за вказаний період існує переплата на суму – 4 278,39 грн. Таким чином вважає, що розмір заявлений до стягнення у якості заборгованості по орендній платі (індексація) у розмірі 9 770,06 грн. необґрунтований. Таким чином і пеня у позовній заяві розрахована невірно. Звертаючись до суду з позовом, Позивач просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки, на підставі наявності заборгованості за індексацією та пенею. Матеріалами справи не підтверджено істотного порушення умов договору оренди земельної ділянки з боку ТОВ “ПІВДЕНЬ АГРО ІНВЕСТ” в частині сплати Позивачу орендних платежів у розмірах, нарахованих орендарем. Тобто, ТОВ “ПІВДЕНЬ АГРО ІНВЕСТ” виконувало умови договору оренди земельної ділянки в частині сплати орендних платежів. Оскільки у пункті "д" частини першої статті 141 ЗК України зазначено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати орендарем, відтак, відсутні підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки у зв`язку із систематичною несплатою орендних платежів. Фактично, вважає, що спір стосується проведення неправильного розрахунку ТОВ “ПІВДЕНЬ АГРО ІНВЕСТ” індексації орендної плати та стягнення недоплачених сум та розрахунку пені. Таким чином, часткова несплата відповідачем складової орендної плати у виді її індексації у вищезазначених роках не призвела до істотного порушення умов укладеного між сторонами спору договору, а систематична недоплата частини орендної плати у виді її індексації не є підставою для констатації систематичної повної несплати орендної плати за вищезазначений період, тому підстав для розірвання договору оренди землі немає. Тому вважає, що у задоволенні позову в цій частині слід відмовити з підстави його необґрунтованості. Таким чином матеріалами справи підтверджується, що орендна плата Позивачу виплачена у повному обсязі і виплачувалась кожного року, окрім 2022 року, що свідчить про відсутність систематичності несплати. У позовній заяві позивач констатує, що орендна плата за 2022 рік була зарахована 16.05.2023 року в сумі 22 058,70 грн., орендна плата за 2023 рік була зарахована 15.12.2023 року в сумі 22 058,72 грн., орендна плата за 2024 рік була зарахована 06.09.2024 року в сумі 22 058,72 грн., що свідчить про відсутність систематичної її невиплати. Позивач, намагаючись стягнути з ТОВ “Південь Агро Інвест” заборгованість з орендної палати не враховує обов`язку відповідача, як податкового агента, сплачувати податки та збори за позивача по орендній платі.
30.10.2025 року до суду від позивачки надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вона просить задовольнити позов в повному обсязі, мотивуючи тим, що відповідач не заперечує той факт, що ним дійсно систематично було допущено невиконання умов договору оренди землі відносно несвоєчасної виплати оренди землі. І навіть беручи до уваги розрахунок відповідача, то в ньому не зазначено розрахунку пені, а приймати до уваги доводи, що ним сплачувались обов`язкові податки та збори не можна, оскільки відповідачем не надано доказів їх сплати. Зазначила, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до виписки банку позивача видно, що відповідач щороку систематично порушував умови договору оренди відносно виплати орендної плати. Тобто, станом на перше вересня кожного року орендна плата не була виплачена. У відповідності до умов договору оренди здійснювати розрахунок орендної плати не пізніше 01 вересня поточного року, однак відповідач за 2021 рік остаточно розрахувався аж 19.05.2023 року. У 2022 році розрахунок було здійснено аж 19.05.2023 року. У 2023 році розрахунок було здійснено аж 15.12.2023 року. У 2024 році розрахунок було проведено аж 06.09.2024 року та 06.02.2025 року. Орендна плата за 2025 рік до сьогоднішнього дня не виплачена. На думку відповідача така велика затримка у виплаті орендної плати, починаючи з 2021 року не є порушенням та взагалі відсутні істотні порушення умов договору оренди землі, до того ж позивач не був позбавлений того, на що розраховував при укладенні договору оренди. Дані доводи не можна приймати до уваги, оскільки протягом п`яти років підряд систематично порушувались умови договору щодо своєчасності виплати орендної плати, а позивач значною мірою був позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору, адже позивач є пенсіонером і орендна плата є основним доходом та існуванням для життя. ТОВ «Південь Агро Інвест» не заперечує той факт, що виплата орендної плати відбувалась з грубим порушенням термінів сплати, натомість посилається на те, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням рф в Україну вони не мали змоги виплатити орендну плату в 2022 році. ТОВ «Південь Агро Інвест» підтверджує свою неплатоспроможність з посиланням на лист Торгово-промислової палати України за № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022. Вважає, що даний лист в обгрунтування не можна приймати, оскільки Наказом Мінреінтеграції від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» зазначено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Відповідно до зазначеного переліку, то Первомайський район не входить до вказаного переліку, а й відповідно Синюхинобрідська сільська територіальна громада, де розташовані земельні ділянки позивача. Отже, доводи відповідача не дають підстав для звільнення від сплати орендної плати та відповідальності за невиконання умов договору.
30.10.2025 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій вона зазначила, що у позовній заяві міститься вимога про стягнення пені за період з 2022 по 2024 роки, але оскільки у 2025 році відповідач продовжує обробляти земельні ділянки і продовжують діяти договірні відносини, то у відповідності до умов договору відповідач до 01.09.2025 року повинен був провести розрахунок по орендній платі за 2025 рік, але орендна плата у строки виплачена не була, тож знову таки відповідач вкотре порушує умови договору оренди. Розмір невиплаченої орендної плати за 2025 рік становить 22373,88 грн., прострочення суми боргу становить 61 день. Пеня за 2022 рік становить 1364,57 грн., індексація 1422,44 грн. Тож просила збільшити розмір позовних вимог і стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по орендній платі в сумі 22373,88 грн., пеню в сумі 7955,51 грн., індексацію в сумі 11192,50 грн., що загалом становить борг в сумі 41521,89 грн.
26.11.2025 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких вона відобразила аналогічну інформацію, викладену у позовній заяві та у відповіді на відзив, а також зазначила про те, що з 2022 по 2025 роки орендодавець взагалі не отримував своєчасно від ТОВ «Південь Агро Інвест» орендну плату, що є істотним порушення умов укладених між сторонами договорів оренди. Доказів сплати орендної плати за 2022-2025 роки до 1 вересня поточного року відповідачем в процесі судового розгляду цієї справи до суду не надано. Зазначені обставини свідчать про наявність систематичної несплати орендної плати, а також про порушення строків виплати орендної плати та її розміру, що є істотним порушенням умов договору через невиконання відповідачем обов`язку щодо виплати орендної плати у строк передбачений договором, а отже і підставою для розірвання договору оренди, незважаючи на те, що заборгованість була виплачена в подальшому. Відповідач, укладаючи договори оренди, взяв на себе обов`язок своєчасної сплати орендної плати, однак його не виконав. Обставини, які б свідчили про відсутність його вини у порушенні зобов`язання, належними доказами не доведені. 
10.12.2025 року від представника відповідача Ряснянської І.С. до суду надійшла платіжна інструкція № 5833 від 14.08.2025 року, якою вона підтверджує факт виплати Позивачу орендної плати за 2025 рік. Також зазначила, що ставки податку на доходи фізичних осіб, що застосовуються до доходів, отриманих у 2025 р. - 18 відсотків від бази оподаткування – щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 ст. 167 Кодексу) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами (п. 167.1 ст. 167 Кодексу); Ставки військового збору, що застосовуються до доходів, отриманих у 2025 р. - 5 відсотків – з доходів платників, визначених п. 162.1 ст. 162 ПК України, що включаються до складу загального річного оподатковуваного доходу за 2024 звітний (податковий) рік та остаточний розрахунок податкових зобов`язань щодо яких проводиться в поданій річній податковій декларації про майновий стан і доходи, у тому числі з іноземних доходів (п. 1.16 п. 16 1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу). Таким чином із суми орендної плати з урахуванням індексу інфляції Орендарем утримується податок з доходів фізичних осіб та військовий збір, що разом становить – 23 %. Враховуючи, що розмір орендної плати за Договором 2025 р. становить 22 373,88 грн., а також суми її індексації 1 422,44 грн., становить 27 796,32 грн., після вирахування податків та зборів – 23%, сума орендої плати яка підлягає до виплати ОСОБА_1 складає – 17 553,17 грн.. Натомість ТОВ «Південь Агро Інвест», згідно платіжної інструкції вплачено №5833 від 14.08.2025– 25 979,45 грн., що є більше на 8 426,28 грн. ніж було потрібно.
Ухвалою суду від 10.2.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 09.01.2026 року, 09:00 годину.
Сторонами, їх представниками не подано будь-яких інших заяв і клопотань по суті позовних вимог.
Представник позивача Єщенко О.В. надала заяву, в якій просила справу розглянути в її та позивача відсутність, підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.
Представник відповідача Ряснянська І.С. надала заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутність та відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у заявах по суті справи.
Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, наданих сторонами, з врахуванням позицій сторін, викладених у поданих ними заявах по суті справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до принципу диспозитивності, закріпленого у статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. 
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підстави вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі № 450/1686/17).
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, посвідчених 22.01.2011 року держнотаріусом Другої первомайської держнотконтори Усатюк Л.В., ОСОБА_1 на праві власності належать земельні ділянки з кадастровими номерами 4825486300:07:000:0320 площею 4,90 га, 4825486300:01:000:0682 площею 0,77 га, 4825486300:05:000:0414 площею 0,12 га, 4825486300:01:000:1421 площею 0,01 га, що знаходяться в межах Синюхино-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с.12-15/.
Між ОСОБА_1 та ПСП ім. Т.Г. Шевченка 03.09.2013 року було укладено договір оренди № 040802200123 земельних ділянок з кадастровими номерами 4825486300:07:000:0320 площею 4,90 га, 4825486300:01:000:0682 площею 0,77 га, 4825486300:05:000:0414 площею 0,12 га, 4825486300:01:000:1421 площею 0,01 га, що знаходяться в межах Синюхино-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Державну реєстрацію іншого речового права проведено за номерами 4494185, 4494627, 4495033, 4495458 від 29.01.2014 року. 
Згодом 21.04.2017 року та 03.09.2018 року між нею та ПСП ім. Т.Г. Шевченка і новим орендарем ТОВ «Південь Агро Інвест» було підписано додаткову угоду до договору оренди землі про зміну орендаря та розміру орендної плати /а.с.89-118/. 
Відповідно до пункту 4.1 умов додаткової угоди договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 12,37% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що складає: ділянка 1 – 18911,19 грн., ділянка 2 – 2959,97 грн., ділянка 3 – 454,46 грн., ділянка 4 – 48,26 грн., що разом становить 22 373,88 грн.
Пунктом 4,5 передбачено, що орендна плата вноситься орендарем не пізніше 01 вересня поточного року. Орендар перераховує грошові кошти орендної плати на банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплачує через касу орендаря та/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надсилання на адресу орендодавця поштових переказів або в іншій формі, погодженій сторонами. Орендна плата може бути перерахована орендодавцю як орендарем, так і за його дорученням, третьою особою, що буде належним виконанням умов даного договору.
За таких обставин ТОВ «Південь Агро Інвест» зобов`язане щорічно до 01 вересня провести розрахунок по орендній платі.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до змісту ст.ст. 629, 526, 530 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами і зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно до ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк.
Стаття 762 ЦК України встановлює обов`язок наймача вносити плату за користування майном у розмірах та строки визначені договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»).
За змістом статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із суттєвих умов договору оренди.
Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Підпункт 170.1.1 пункту 170.1 статті 170 Податкового кодексу України визначає, що податковим агентом платника податку – орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.
За положеннями частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Стаття 651 ЦК України передбачає, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2024 року у справі №918/391/23 вказала, що «під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Тож підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала під час укладення договору. Порушення договору на предмет істотності суд оцінює винятково за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає зміни чи розірвання договору. Поняття такої істотності закон визначає за допомогою іншої оціночної категорії - «значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала під час укладення договору». Тобто критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданих цим порушенням втрат, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір. Йдеться не лише про грошовий вираз зазначених втрат, зокрема, й збитків, але й про випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Співвідношення завданих порушенням договору втрат із тим, що могла очікувати від його виконання ця сторона, має вирішальне значення для оцінки істотності такого порушення. Головна ідея, на якій ґрунтується правило частини другої статті 651 ЦК України, полягає у тому, що не будь-яке, а лише істотне порушення умов договору може бути підставою для вимоги про його розірвання або зміну. Неістотні (незначні) порушення умов договору є недостатніми для обґрунтованого та правомірного застосування такого крайнього заходу, як розірвання договору або його зміна в судовому порядку. Ця ідея спирається на принцип, який називається принципом збереження договору (preservation of contract). Договірні відносини мають підтримуватися, допоки це можливо й економічно доцільно для сторін. Розірвання договору має бути крайнім заходом задля мінімізації витрат, пов`язаних з укладенням та виконанням договору. Розірвання договору як санкція має бути максимально збалансованим і відповідати тяжкості допущеного порушення. Вирішальне значення для застосування зазначеного припису закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення має вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі № 199/3846/19). Також потрібно враховувати, що у відносинах оренди землі основним їх регулятором, крім спеціального законодавства, є договір оренди землі. Враховуючи, що договір є регулятором відносин з використання земельної ділянки, на ці відносини поширюються правила статті 3 ЦК України, яка визначає, що загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Тож і приписи чинного законодавства, і умови договору потрібно застосовувати крізь призму загальних засад статті 3 ЦК України. Відповідно істотність за абзацом другим частини другої статті 651 ЦК України має оцінюватися так само з точки зору справедливості, добросовісності та розумності, які сукупно утворюють цільний засадничий принцип регулювання приватноправових відносин. Велика Палата Верховного Суду дійшла переконання, що у разі якщо має місце сплата орендної плати у меншому розмірі, аніж визначеного умовами договору оренди землі, тобто орендар допустив часткову несплату (недоплату) орендної плати, застосуванню підлягає не спеціальна норма пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, а загальне правило частини другої статті 651 ЦК України – у разі істотності порушення договору іншою стороною. Якщо суд дійде висновку, що орендар істотно порушив умови договору та внаслідок часткової недоплати орендної плати орендодавець значною мірою був позбавлений того, на що розраховував, то договір має бути розірваний на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Натомість у разі неістотної часткової несплати орендної плати, а так само у разі виникнення спору щодо її розміру, порядку здійснення платежів тощо, у власника завжди є право на звернення до суду з позовом про стягнення таких орендних платежів, 3 % річних, інфляційних втрат, неустойки тощо. Такий спосіб захисту буде ефективним та пропорційним, відновлюватиме порушене право орендодавця та зберігатиме договір оренди землі виходячи з балансу інтересів обох сторін».
Як зазначалось Позивачем та відповідно до пункту 4.1 додаткової угоди до Договору, орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 12,37% нормативно грошової оцінки земельних ділянок, що складає: ділянка 1 – 18911,19 грн., ділянка 2 – 2959,97 грн., ділянка 3 – 454,46 грн., ділянка 4 – 48,26 грн., що разом становить 22 373,88 грн.
Так, розмір орендної плати за 2022 рік з урахуванням індексу інфляції становить - 28326,06 грн., де 22 373,88 грн. орендна плата за Договором, 5 952,18 грн. – індексація ([Сукупний індекс інфляції] = 101,30% ? 101,60% ? 104,50% ? 103,10% ? 102,70% ? 103,10% ? 100,70% ? 101,10% ? 101,90% ? 102,50% ? 100,70% ? 100,70% = 126,603% (за період Січень 2022 - Грудень 2022). 
[Сума індексації] = 22 373,88 грн. (сума орендної плати) ? 126,603% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 22 373,88 грн. (сума орендної плати) = 5 952,18 грн.).
Розмір орендної плати за 2023 рік з урахуванням індексу інфляції становить - 23 511,32 грн., де 22 373,88 грн. орендна плата за Договором, 1 137,44 грн. – індексація ([Сукупний індекс інфляції] = 100,80% ? 100,70% ? 101,50% ? 100,20% ? 100,50% ? 100,80% ? 99,40% ? 98,60% ? 100,50% ? 100,80% ? 100,50% ? 100,70% = 105,084% (за період Січень 2023 - Грудень 2023). 
[Сума індексації] = 22 373,88 грн. (сума орендної плати) ? 105,084% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 22 373,88 грн. (сума орендної плати) = 1 137,44 грн.).
Розмір орендної плати за 2024 рік з урахуванням індексу інфляції становить - 25 054,32 грн., де 22 373,88 грн. орендна плата за Договором, 2 680,44 грн. – індексація [Сукупний індекс інфляції] = 100,40% ? 100,30% ? 100,50% ? 100,20% ? 100,60% ? 102,20% ? 100,00% ? 100,60% ? 101,50% ? 101,80% ? 101,90% ? 101,40% = 111,980% (за період Січень 2024 - Грудень 2024).
[Сума індексації] = 22 373,88 грн. (сума орендної плати) ? 111,980% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 22 373,88 грн. (сума орендної плати) = 2 680,44 грн.).
Відповідно до п. 4.2. Додаткової угоди від 21.04.2017 року до Договору оренди землі від 23.02.2008 року (державна реєстрація Договору 17.06.2008 року за №040802200422) з суми, що вказана у п. 4.1. Орендарем, як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України.
Відповідно до п. 164.2.5 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу. 
Відповідно до п. 170.1.1 ст. 170 ПКУ податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. 
Відповідно до п. 141.9.2. ст. 142 ПК України до суми сплачених податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок відносяться податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з доходів фізичних осіб, які перебувають з платником податку у трудових або цивільно-правових відносинах (крім доходів, які сплачені за придбання товарів у фізичних осіб), з доходів за договорами оренди, суборенди, емфітевзису земельних ділянок сільськогосподарського призначення.
Ставки податку на доходи фізичних осіб, що застосовуються до доходів, отриманих у 2022 - 2024 рр. - 18 відсотків від бази оподаткування – щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 ст. 167 Кодексу) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами (п. 167.1 ст. 167 Кодексу);
Ставки військового збору, що застосовуються до доходів, отриманих у 2022 - 2024 рр.- 1,5 відсотка – з доходів платників, визначених п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України (далі – Кодекс), що включаються до складу загального річного оподатковуваного доходу за 2024 звітний (податковий) рік та остаточний розрахунок податкових зобов`язань щодо яких проводиться в поданій річній податковій декларації про майновий стан і доходи, у тому числі з іноземних доходів (п. 1.16 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).
Таким чином із суми орендної плати з урахуванням індексу інфляції Орендарем утримується податок з доходів фізичних осіб та військовий збір, що разом становить – 19,5%.
На підставі вищевикладеного сума, що підлягає до виплати, у якості орендної плати:
за 2022 рік становить – 22 802,48 грн. (22 373,88 грн.+5 952,18 грн.=28 326,06-19,5%=22 802,48 грн.), де 18 010,97 грн. оренда плата за Договором, 4 791,51 - індексація;
за 2023 рік становить – 18 926,61 грн. (22 373,88 грн.+1 137,44 грн.=23 511,32 грн.-19,5%=18 926,61 грн.), де 18 010,97 грн. орендна плата за Договором, 915,64 грн. – індексація;
за 2024 рік становить – 20 168,73 грн. (22 373,88 грн.+2 680,44 грн.=25 054,32 грн.-19,5%=20 168,73 грн.) де 18 010,97 грн. орендна плата за Договором, 2 157,76 грн. – індексація.
Всього за період 2022 – 2024 рр. – 61 897,82 грн., з яких 54 032,91 грн. орендна плата за Договором, 7 864,91 грн. – сума індексації з урахуванням індексу інфляції.
Відповідач стверджує, що ним всього виплачена за період з 2022 - 2024 рр. орендна плата позивачу в сумі 66 176,16 грн., а саме за 2022 рік оренда плата була виплачена позивачу у розмірі 22 058,72 грн., за 2023 рік – 22 058,72 грн., за 2024 рік – 22 058,72 грн. й зазначає, що це доводиться копіями платіжних інструкцій №3040 від 16.05.2023 р. (оренда за 2022 рік), №9147 від 15.12.2023 р. (оренда за 2023 р.), №3909 від 06.09.2024 р. (оренда за 2024 рік), однак не надає копій цих платіжних інструкцій.
Водночас виплата відповідачем позивачу орендної плати за період з 2022 - 2024 рр. підтверджується випискою АТ КБ “ПриватБанк” з банківського рахунку позивачки, згідно якої вона отримала орендну плату за 2022 р. в сумі 22 058,70 грн., за 2023 р. – 22 058,72 грн., за 2024 р. – 22 058,72 грн., що разом становить орендну плату в сумі 67 298,70 грн.
Вищевказане доводить про наявність переплати в сумі 5 400 грн., тож вказує на відсутність будь якої заборгованості ТОВ «ПІВДЕНЬ АГРО ІНВЕСТ» перед ОСОБА_1 з орендної плати разом зі складовою її індексації.
Таким чином заявлений до стягнення у якості розміру заборгованості по орендній платі (індексація) у сумі 9 770,06 грн. є необґрунтованим, не підтверджений належними доказами, тож задоволенню не підлягає.
Законодавство передбачає як необхідну умову для розірвання договору оренди землі - систематичне невиконання умов договору, в тому числі і несплату орендної плати. 
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність.
Звертаючись до суду з позовом, позивач просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки на підставі наявності заборгованості за індексацією та пенею. 
Матеріалами справи не підтверджено істотного порушення умов договору оренди земельної ділянки з боку ТОВ “ПІВДЕНЬ АГРО ІНВЕСТ” в частині сплати Позивачу орендних платежів у розмірах, нарахованих орендарем. Тобто, ТОВ “ПІВДЕНЬ АГРО ІНВЕСТ” виконувало умови договору оренди земельної ділянки в частині сплати орендних платежів. 
Оскільки у пункті "д" частини першої статті 141 ЗК України зазначено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати орендарем, відтак, відсутні підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки у зв`язку із систематичною несплатою орендних платежів.
Фактично, Позивач вважає, що спір стосується проведення неправильного розрахунку ТОВ “ПІВДЕНЬ АГРО ІНВЕСТ” індексації орендної плати та стягнення недоплачених сум та розрахунку пені. 
Порушення нарахування і виплати орендних платежів з урахуванням індексації, допущені орендарем, є наслідком здійснення ним неправильних розрахунків при обчисленні сум орендних платежів, що не є істотним порушенням умов договору з огляду на розмір недоплаченої суми та факт добровільного суттєвого збільшення розміру орендної плати як у відсотковому так і у номінальному вираженні, який значно перевищував недоплачену суму індексації орендної плати. Такі обставини не можуть бути підставою для розірвання оспорюваного договору оренди земельної ділянки. 
Помилки у нарахуванні орендної плати за договором оренди земельної ділянки з урахуванням індексації орендної плати не можуть тлумачитися як систематична несплата орендних платежів та, відповідно, не можуть бути підставою для розірвання договору оренди. 
Таким чином, часткова несплата відповідачем складової орендної плати у виді її індексації у вищезазначених роках не призвела до істотного порушення умов укладеного між сторонами спору договору, а систематична недоплата частини орендної плати у виді її індексації не є підставою для констатації систематичної повної несплати орендної плати за вищезазначений період, тому підстав для розірвання договору оренди землі не має. 
Встановлено, що ТОВ «ПІВДЕНЬ АГРО ІНВЕСТ» було сплачено Позивачу орендну плату за спірний період 2022–2024 роки, а саме за 2022 рік було сплачено 19.05.2023 року в сумі 22 058,70 грн. з простроченням на понад 181 день (за позовом), за 2023 рік – 15.12.2023 року в сумі 22 058,72 грн. з простроченням на 105 днів, за 2024 рік – 06.09.2024 року в сумі 22 058,72 грн. з простроченням на 5 днів, також за 2024 рік здійснена доплата 06.02.2025 року в сумі 1 122,56 грн. з простроченням на 157 днів (за позовом), що підтверджується вищезгаданою випискою АТ КБ “ПриватБанк” з банківського рахунку позивачки.
За таких обставин у задоволенні позову в частині розірвання договору оренди землі слід відмовити з підстави його необґрунтованості, оскільки ТОВ «ПІВДЕНЬ АГРО ІНВЕСТ» було сплачено Позивачу орендну плату за спірний період за 2022–2024 роки, систематичної несплати орендної плати у визначений договором строк за вказані роки судом не встановлено, наявне істотне порушення лише за 2022 рік та 2023 рік, однак в подальшому відповідачем було виплачену позивачу всю суму заборгованості, крім того, з переплатою в грошовому еквіваленті.
Крім того, позивачем було збільшено об`єм позовних вимог щодо стягнення з відповідача орендної плати за 2025 рік, оскільки орендна плата у визначені строки виплачена не була. 
Позивач просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по орендній платі за 2025 рік в сумі 22 373,88 грн., пеню в сумі 7 955,51 грн., індексацію в сумі 11 192,50 грн., що загалом становить борг в сумі 41 521,89 грн.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 4.2. Додаткової угоди від 03.09.2018 року Орендарем – ТОВ «Південь Агро Інвест», як податковим агентом утримуються податки та збори, передбачені чинним законодавством України. 
Відповідно до п. 164.2.5 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу. 
Відповідно до п. 170.1.1 ст. 170 ПКУ податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. 
Відповідно до п. 141.9.2. ст. 142 ПК України до суми сплачених податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок відносяться податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з доходів фізичних осіб, які перебувають з платником податку у трудових або цивільно-правових відносинах (крім доходів, які сплачені за придбання товарів у фізичних осіб), з доходів за договорами оренди, суборенди, емфітевзису земельних ділянок сільськогосподарського призначення. 
Ставки податку на доходи фізичних осіб, що застосовуються до доходів, отриманих у 2025 р. - 18 відсотків від бази оподаткування – щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 ст. 167 Кодексу) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами (п. 167.1 ст. 167 Кодексу).
Ставки військового збору, що застосовуються до доходів, отриманих у 2025 р. - 5 відсотків – з доходів платників, визначених п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України (далі – Кодекс), що включаються до складу загального річного оподатковуваного доходу за 2024 звітний (податковий) рік та остаточний розрахунок податкових зобов`язань щодо яких проводиться в поданій річній податковій декларації про майновий стан і доходи, у тому числі з іноземних доходів (п. 1.16 п. 16 1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).
Таким чином із суми орендної плати з урахуванням індексу інфляції Орендарем утримується податок з доходів фізичних осіб та військовий збір, що разом становить – 23 %. 
Враховуючи те, що розмір орендної плати за 2025 р. становить 22 373,88 грн., а також суми її індексації 1 422,44 грн., загалом становить 23 796,32 грн., після вирахування податків та зборів в розмірі 23%, сума орендної плати яка підлягає до виплати ОСОБА_1 складає – 18 323,16 грн.
Натомість Товариством з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест», згідно платіжної інструкції вплачено №5833 від 14.08.2025– 25 979,45 грн., що є більше на 7 656,29 грн., ніж було потрібно.
Відповідач надав суду платіжну інструкцію № 5833 від 14.08.2025 року, якою підтверджується факт виплати позивачу орендної плати за 2025 рік в повному розмірі з урахуванням сплати військового збору та податків, тож зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки така заборгованість була виплачена добровільно.
За умовами договору орендодавець має право на отримання пені за затримку у виплаті орендної плати в розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення (п.4.7 додаткової угоди).
Разом із тим, розраховуючи розмір пені за порушення строків виплати орендної плати, позивач також помилково виходила з розміру невиплаченої орендної плати без вирахування прибуткового податку та військового збору.
З урахуванням наданих доказів, що підтверджують дати виплат, та в межах заявлених позовних вимог (щодо кількості днів, за які розраховано пеню) пеня щодо виплати орендної плати ОСОБА_1 підлягає обрахуванню за наступні періоди: за 2022 рік за 181 день (в межах позовних вимог), за 2023 рік – 105 днів, за 2024 рік за 157 днів (в межах позовних вимог).
Пеня розраховується за наступною формулою: сума боргу х 0,1% (розрахункова ставка пені)/100% х кількість днів прострочення зобов`язання.
Отже пеня щодо виплати орендної плати позивачу за 2022 рік становить 3 259,98 грн. (18 010,97 грн. х 0.1% / 100% х 181); за 2023 рік – 1 891,15 грн. (18 010,97 грн. х 0.1% / 100% х 105); за 2024 рік – 2 827,72 грн. (18 010,97 грн. х 0.1% / 100% х 157), що разом становить 7 955,51 грн.
Разом з тим при вирішення питання щодо стягнення зазначеної суми з відповідача на користь позивача слід врахувати наявність переплати в сумі 5 400 грн., яка підлягає відрахуванню з суми боргу за пенею за 2022-2024 роки.
Тож, оскільки 7 955,51 грн. – 5 400 грн. = 2 555,51 грн., що і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з положеннями статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частина 1 та 2 статті 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достовірність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Частинами 1, 2, 8 статті 83 ЦПК України передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
З огляду на зазначене, кожен факт та обставини, що підлягають доказуванню під час розгляду цивільної справи, має бути підтверджено повнотою зібраних доказів, а переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед судом, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.
Оцінюючи в сукупності надані сторонами докази з точки зору їх належності, достовірності, допустимості і взаємозв`язку, суд дійшов до висновку про те, що вимога позивача про розірвання договору № 040802200123 оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 4825486300:07:000:0320, 4825486300:01:000:0682, 4825486300:05:000:0414, 4825486300:01:000:1421, укладеного 03.09.2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Південь Агро Інвест» (ПСП ім. Т.Г. Шевченка), не підлягає задоволенню, оскільки існування підстав для дострокового розірвання договору належними та допустимими доказами не підтверджено та судом не встановлено. З тих самих підстав задоволенню не підлягає й вимога про стягнення з відповідача на користь позивача орендної плати в сумі 22 373,88 грн., індексації в сумі 11 192,50 грн. 
Водночас наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 2 555,51 грн. 
За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки у позові заявлено вимогу про розірвання договору оренди землі, в задоволенні якої судом відмовлено, а вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по орендній платі задоволено на 6,1 %, то судовий збір підлягає частковому відшкодуванню з урахуванням відсоткового співвідношення задоволених позовних вимог, що у цифровому відображенні складає 73,88 грн., що і слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати, - задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест», код ЄДРПОУ 41107067, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пеню в сумі 2 555 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 51 к.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест», код ЄДРПОУ 41107067, на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в сумі 73 (сімдесят три) грн. 88 к.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест», код ЄДРПОУ 41107067, адреса: вул. Центральна, 1, с. Калинівка, Миколаївський район, Миколаївська область, 57440.
Повний текст судового рішення виготовлено 09 січня 2026 року.

СУДДЯ: