П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.09.2025  	Справа №607/6936/25 Провадження №3/607/3100/2025	

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту Патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №280951 від 25.03.2025 року, ОСОБА_1 25.03.2025 року о 01 год. 13 хв. в м. Тернопіль, по вул. Тарнавського 2А керував транспортним засобом Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510 ARLM-0278 (повірка дійсна до 04 червня 2025), що підтверджують тестом №787 від 25.03.2025, результат огляду становить 2,05 проміле. З результатом огляду громадянин ОСОБА_1 не згідний, про те від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у КНП ТОМЦСНЗ ТОР з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, внаслідок чого вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Скиба В.М. вказав, що ОСОБА_1 не визнає своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Пояснив, що ОСОБА_1 , за обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, не керував транспортним засобом. Просить врахувати, що матеріали адміністративної справи не містять доказів, які б доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що також доводиться Висновком службового розслідування. Просить провадження щодо ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснила, що 24.03.2025 о 16 годині, вона, ОСОБА_3 і ОСОБА_1 приїхали на машині ОСОБА_1 до його будинку і між будинками ОСОБА_3 , який був за кермом автомобіля, припарковав машину ОСОБА_1 . Далі, викликали таксі і поїхали усі разом на день народження то спільних друзів. Біля 23 години повернулися до будинку, де був залишений автомобіль ОСОБА_1 та провели ОСОБА_1 до його житла. Орієнтовно, о 03 годині 25.03.2025, ОСОБА_1 зателефонував до ОСОБА_3 щоб підійшли до нього, оскільки біля його автомобіля знаходяться працівники поліції. Коли підійшли до ОСОБА_1 , працівників поліції не було, а невідомий чоловік переганяв автомобіль ОСОБА_1 . Свідок пояснила, що як 24.03.2025, так і 25.03.2025 вона не бачила щоб ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Коли повертались із дня народження, автомобіль ОСОБА_1 залишався на тому ж місці, де був припаркований раніше ОСОБА_3 . Коли приходили о 03 годині 25.03.2025 до ОСОБА_1 на його прохання, автомобіль також залишався на тому ж місці, де був припаркований раніше ОСОБА_3 . 
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він 24.03.2025 разом із ОСОБА_1 святкували день народження спільного товариша. Біля 11 години, він, разом із дружиною відвели ОСОБА_1 до місця його проживання. Далі, орієнтовно біля 03 години 25.03.2025 зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що біля його автомобіля знаходяться працівники поліції. Коли підійшли до ОСОБА_1 , працівників поліції вже не було, а невідомий чоловік перегнав автомобіль ОСОБА_1 . Вказав, що він не бачив, щоб ОСОБА_1 сідав за кермо автомобіля. 
Із досліджених в судовому засіданні відеозаписів встановлено, що на отриманому відеозаписі відображено рух автомобіля та біля нього одного з поліцейських, однак не зафіксовано хто саме здійснює керування транспортним засобом. В той же час, на початку відеозапису автомобіль знаходиться у нерухомому стані. Також, встановлено, що у одному із відеозаписів «вирізаний час», близько 20 секунд, а після цього запис продовжується, що вказує на те, що запис не був безперервним, оскільки відсутні фрагменти запису.
Інших доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом матеріали справи не містять. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та пояснення свідків, суддя приходить до наступного висновку.
Так, ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Вищевказаний принцип знайшов відображення і в рішеннях Європейського Суду з прав людини («Капо проти Бельгії», 42914/98, 13.01.2005року, «Радіо Франс проти Франції», 53984/00, 30.03.2004 року…) за якими прийняття доказів належить досліджувати загалом в світлі пункту 2 статті 6, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього кодексу.
Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Враховуючи вище наведені обставини, оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальності сторін та свобода в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому вважає, що матеріалами адміністративної справи не доводиться факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №280951, який складений щодо ОСОБА_1 .
З наведених підстав суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП або про закриття справи.
Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до переконання, що провадження в даній справі необхідно закрити в зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст.130, 247, 254, 266, 283, 284 КУпАП, суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області. 

Суддя	В. Л. Дзюбич