ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

29 січня 2026 року 	м.Суми	

Справа №592/19276/24 
Номер провадження 22-ц/816/57/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів - Криворотенка В. І. , Щербаченко М. В. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 лютого 2025 року у складі судді Фоменко І.М., ухвалене в м. Суми, 
в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «ПУМБ»)звернулося до суду з указаним позовом до ОСОБА_1 , свої вимоги мотивував тим, що 13 грудня 2013 року між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є АТ «ПУМБ», та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 26257019147499, за яким позичальнику було видано кредитну картку з встановленим лімітом овердрафту в 5 000,00 грн, який пізніше було підвищено до 32 656 грн.
03 червня 2020 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1001603773801, за яким позичальнику видано кредит в сумі 20 250 грн; 
12 жовтня 2020 року між сторонами укладений кредитний договір № 1001705271401, за яким позичальнику видано кредит в сумі 20 000 грн.
Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим станом на 09 вересня 2024 року утворилася заборгованість у розмірі 64 457,67 грн, з яких:
за кредитним договором № 26257019147499 від 13 грудня 2013 року – 43 217,97 грн, з яких: 30 390,27 грн – заборгованість за кредитом, 12 827,70 грн – заборгованість за відсотками;
за кредитним договором № 1001603773801 від 03 червня 2020 року – 6 604,67 грн, з яких: 3 372,12 грн – заборгованість за кредитом, 0,63 грн – заборгованість за відсотками, 3231,92 грн - заборгованість за комісією;
за кредитним договором № 1001705271401 від 12 жовтня 2020 року – 14 635,03 грн, з яких: 7 451,58 грн – заборгованість за кредитом, 1,45 грн – заборгованість за відсотками, 7 182 грн заборгованість за комісією.
Посилаючись на зазначені обставини позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитними договорами у розмірі 64 457,67 грн, а також 2 422,40 грн. судових витрат зі сплати судового збору.
Заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 лютого 2025 року позов АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволений частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором від 13 грудня 2013 року № 26257019147499 – 43 217,97 грн; за кредитним договором від 12 жовтня 2020 року № 1001705271401 – 271,03 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» судовий збір у розмірі 1 634,15 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду АТ «ПУМБ» подало апеляційну скаргу, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, про задоволення позову.
У доводах апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні вимоги про стягнення комісії та зарахував в рахунок погашення заборгованості за кредитом сплачену відповідачем комісію. 
Звертає увагу, що у заявах на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування № 1001603773801 від 03 червня 2020 року та № 1001705271401 від 12 жовтня 2020 року відповідач беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування (надалі ДКБО), яка розміщена на сайті: pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування. Відповідач також підтвердив, що ознайомлений з ДКБО, цілком згоден з ним, умови ДКБО йому зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення.
Відповідно до п. 5.7.3. розділу 5 частини ІІ ДКБО, комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультативних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту. Комісія на обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному у заяві про приєднання до договору, від початкової (наданої) суми споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за надання споживчим кредитом розраховується за повний місяць у якому відбувається повернення заборгованості.
Апелянт зауважив, що ДКБО є публічною частиною договору, до якого приєднався відповідач, підписавши заяви, які є індивідуальною частиною договору, своїм підписом підтвердив згоду та розуміння з умовами ДКБО, про що зазначено у заявах. З внесенням змін до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» законодавство не вимагає підпису клієнта на публічній частині договору, а лише її оприлюднення на веб-сайті.
Банк визначив у ДКБО перелік послуг, які включаються до комісії і відповідач погодився з цим переліком, підписавши заяву по приєднання до ДКБО.
Заявник наполягає на тому, що сторонами були погоджені усі істотні умови договорів. Вважає, що суд не мав підстав для виходу за межі позовних вимог та перерахунку вже сплаченої заборгованості. 
Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є АТ «ПУМБ», та ОСОБА_1 13 грудня 2013 року на підставі кредитного договору № 26257019147499 видано кредитну картку з встановленим лімітом овердрафту в 5000 грн, який пізніше було підвищено до 32 656 грн, строк користування овердрафтом 36 місяців, розмір комісії за обслуговування овердрафту 2 %, процентна ставка за користування овердрафтом - 0,0001% річних при здійснення розрахункових операцій в торгівельно-сервісній мережі за рахунок о овердрафту, 24 % річних при здійсненні інших дебетових операцій по картковому рахунку за рахунок коштів овердрафту (а.с. 11, 15).
03 червня 2020 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1001603773801 у формі заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за якою позичальнику видано споживчий кредит в сумі 20 250 грн строком на 24 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99%, розмір процентної ставки 0,001 % річних (а.с. 10); 
12 жовтня 2020 року між сторонами укладений кредитний договір № 1001705271401 у формі заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за яким позичальнику видано кредит в сумі 20 000 грн строком на 24 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99%, розмір процентної ставки 0,001 % річних (а.с. 10).
Позивач на підтвердження своїх вимог також надав Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (редакція діє з 12 червня 2019 року), виписки по рахункам відповідача, платіжні інструкції від 03 червня 2020 року та від 12 жовтня 2020 року про перерахування кредитних коштів відповідачу в розмірі 20250 грн та 20000 грн відповідно (а.с. 15 зворот, 17 зворот - 23 зворот).
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 09 вересня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 перед банком складає 64 457,67 грн, з яких:
за кредитним договором від 13 грудня 2013 року № 26257019147499 – 43 217,97 грн, з яких: 30 390,27 грн – заборгованість за кредитом, 12 827,70 грн – заборгованість за відсотками;
за кредитним договором від 03 червня 2020 року № 1001603773801 – 6 604,67 грн, з яких: 3 372,12 грн – заборгованість за кредитом, 0,63 грн – заборгованість за відсотками, 3231,92 грн - заборгованість за комісією;
за кредитним договором від 12 жовтня 2020 року № 1001705271401 – 14 635,03 грн, з яких: 7 451,58 грн – заборгованість за кредитом, 1,45 грн – заборгованість за відсотками, 7182 грн заборгованість за комісією.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином свої зобов`язання за договорами не виконує, заборгованість не погашає, а тому вважав за необхідне стягнути на користь банку заборгованість за вирахуванням погашених сум комісії, з тих підстав, що визначення комісії у розмірі 3,99% є нікчемною умовою договорів № 1001603773801 та № 1001705271401.
Колегія суддів вважає, що такі висновки місцевого суду узгоджуються з матеріалами справи та вимогами закону.
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З огляду на зазначені положення процесуального закону апеляційний перегляд справи здійснюється в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, тобто в частині стягнення заборгованості за кредитним договором від 03 червня 2020 року № 1001603773801, за кредитним договором від 12 жовтня 2020 року № 1001705271401.
Відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції, чинній на час укладення договорів) до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати в кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
При цьому кредитодавець має надати споживачу за визначеною формою детальний розпис усіх складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів, включно з передбаченою у договорі комісією за обслуговування, за кожним платіжним періодом.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
За обставинами цієї справи заявами на приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб № 1001603773801 та № 1001705271401 встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3,99 % на місяць, що становить 807,98 грн та 798 грн на місяць відповідно. 
Колегія суддів звертає увагу на те, що у заявах на приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб, підписаних ОСОБА_1 , не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредитної заборгованості, що надавалися відповідачу щомісячно та за які банком встановлена щомісячна комісія, також АТ«ПУМБ» не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку проте, що положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Враховуючи, що положення кредитних договорів щодо сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними з моменту укладення договорів, суд першої інстанції обґрунтовано зменшив суму заборгованості за кожним з договорів на розмір безпідставно сплаченої комісії, задовольнивши позов частково, що не є виходом за межі позовних вимог у розумінні положень статі 13 ЦПК України.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
За встановлених обставин доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367; 374; 375; 381-382 ЦПК України, суд – 

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» залишити без задоволення.
Заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 лютого 2025 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач -  	О. І. Собина	

Судді: В. І. Криворотенко 

М. В. Щербаченко